Постанова
Іменем  України
09 серпня 2023 року
м. Київ
справа № 756/14179/20
провадження № 61-35св23
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:
головуючого - Червинської М. Є., 
суддів: Зайцева А. Ю., Коротенка Є. В., Коротуна В. М., Тітова М. Ю. (суддя-доповідач),
учасники справи:
позивач - ОСОБА_1 ,
відповідачі: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
третя особа - орган опіки та піклування Оболонської районної у місті Києві державної адміністрації,
розглянув у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу ОСОБА_3 на рішення Оболонського районного суду міста Києва від 01 грудня 2021 року в складі судді Жука М. В. та постанову Київського апеляційного суду від 27 жовтня 2022 року в складі колегії суддів: Ящук Т. І., Махлай Л. Д., Немировської О. В.,
ВСТАНОВИВ:
Короткий зміст позовних вимог
У листопаді 2020 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до   ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів.
Позовні вимоги мотивувала тим, що її син ОСОБА_2 та   ОСОБА_3 є  батьками неповнолітньої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та малолітнього ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
З 2018 року неповнолітня ОСОБА_4 постійно проживає разом з нею в квартирі АДРЕСА_1 . З 20 серпня 2020 року, після відібрання від матері внаслідок створення нею загрози життю та здоров`ю дитини, з нею став проживати й малолітній ОСОБА_5 . З цього часу лише вона доглядає та утримує своїх онуків, піклується про їхній стан здоров`я та всебічний розвиток.
Фактично ОСОБА_2 та ОСОБА_3 усунулися від виконання батьківських обов`язків, систематично вживають наркотичні засоби. Крім того, ОСОБА_2 з 2016 року став проживати окремо від дітей та  їхньої  матері, а 26 серпня 2020 року йому повідомлено про підозру у  вчиненні кримінальних правопорушень, пов`язаних з незаконним обігом наркотичних речовин, та з цього часу він утримується в слідчому ізоляторі.
Посилаючись на викладене, просила позбавити ОСОБА_2 та   ОСОБА_3 батьківських прав відносно неповнолітньої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та малолітнього ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та стягнути з відповідачів на її користь аліменти на дітей у розмірі 1/3 частини заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня звернення до суду й до досягнення найстаршою дитиною повноліття.
Короткий зміст судових рішень судів першої та апеляційної інстанцій
Рішенням Оболонського районного суду міста Києва від 01 грудня 2021 року позов задоволено.
Позбавлено ОСОБА_2 та ОСОБА_3 батьківських обов`язків щодо дітей ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на дітей ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/3 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше для кожної дитини - 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 11 листопада 2020 року та до досягнення найстаршою дитиною повноліття.
Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 аліменти на дітей ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/3 частини з усіх видів її  заробітку (доходу), але не менше для кожної дитини - 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 11 листопада 2020 року та до досягнення найстаршою дитиною повноліття.
Суд першої інстанції виходив з того, що в судовому засіданні не знайшов підтвердження той факт, що відповідачі є хронічними наркоманами. Однак встановлено, що  ОСОБА_2 та ОСОБА_3 усунулися від виконання своїх батьківських обов`язків, а саме: не піклуються про фізичний і  духовний розвиток дітей, їхнє навчання, підготовку до самостійного життя. Також встановлено, що перебування дітей під їхньою опікою, безпосередньо поведінка ОСОБА_3 , яку суд розцінив як жорстоке поводження внаслідок застосування психічного насильства по відношенню до дітей, що спричинило побоювання їх за свою безпеку, загрожувало їхньому життю та здоров`ю.
Постановою Київського апеляційного суду від 27 жовтня 2022 року рішення Оболонського районного суду міста Києва від 01 грудня 2021 року змінено, викладено мотивувальну частину рішення в редакції цієї постанови. В іншій частині рішення суду залишено без змін.
Постанова апеляційного суду мотивована помилковістю посилання суду першої інстанції на таку правову підставу позбавлення ОСОБА_3 батьківських прав як жорстоке поводження з дитиною, визначене пунктом 3  частини першої статті 164 СК України, оскільки позивач не вказувала такі обставини підставами позову, не надавала доказів на їх підтвердження. В  іншій частині рішення суду першої інстанції законне та обґрунтоване.
Короткий зміст та узагальнені доводи касаційної скарги
У грудні 2022 року  ОСОБА_3 надіслала до Верховного Суду касаційну скаргу, у якій просить скасуватипостанову Київського апеляційного суду від 27 жовтня 2022 рокута рішення Оболонського районного суду міста Києва від 01 грудня 2021 року в частині задоволення позову про позбавлення її  батьківських прав щодо дітей та ухвалити нове рішення про відмову в  задоволенні позову в цій частині.
Підставами касаційного оскарження зазначає неправильне застосування судаминорм матеріального права та порушення норм процесуального права, а самезастосування норм права без урахування висновків, викладених у  постановах Верховного Суду від 05 червня 2019 року в справі № 554/1796/16-ц, від 23 квітня 2020 року в справі № 420/1075/17, від 15 квітня 2021 року в справі № 243/13191/19-ц, від 06 жовтня 2021 року в справі № 320/5094/19, від 08 грудня 2021 року в справі № 311/563/20; відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норм права у подібних правовідносинах.
Касаційна скарга мотивована тим, що суди не навели виключних обставин, підтверджених доказами, які б свідчили про свідоме нехтування нею її  обов`язками і були законною підставою для застосування такого крайнього впливу як позбавлення батьківських прав. 
Суди не врахували, що підставами позову позивач вказувала систематичне вживання нею наркотичних засобів. Проте ці обставини не підтверджені жодними доказами, адже вона ніколи не вживала наркотичних засобів, не  ухилялась від виховання своїх дітей, будь-яких претензій щодо неналежного догляду дітей не мала. Після насильного відібрання у неї трирічного ОСОБА_5 вона неодноразово зверталася до позивача, до  різних служб щодо повернення їй дитини, однак такі спроби виявилися безуспішними.
Судові рішення в частині позовних вимог до ОСОБА_3 про стягнення аліментів та в частині позовних вимог до ОСОБА_2  про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів в касаційному порядку не оскаржуються, тому в цій частині Верховний Суд їх не переглядає.
Рух справи в суді касаційної інстанції
Ухвалою Верховного Суду від 21 лютого 2023 року відкрито касаційне провадження в цій справі та витребувано її матеріали з суду першої інстанції.
04 квітня 2023 року справа № 756/14179/20 надійшла до Верховного Суду.
Ухвалою Верховного Суду від 01 серпня 2023 року справу призначено до  судового розгляду.
Позиція Верховного Суду
Касаційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.
Фактичні обставини, встановлені судами
ОСОБА_2 та ОСОБА_3 є батьками неповнолітньої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та малолітнього ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
ОСОБА_1 є матір`ю відповідача ОСОБА_2 .
Згідно з характеристикою директора школи І-ІІІ ступенів № 170 Оболонського району міста Києва, ОСОБА_4 навчається в 9-А класі цього навчального закладу з 2019-2020 навчального року. У школу дитину оформлювала бабуся ОСОБА_1 , з якою дівчинка проживає за адресою: АДРЕСА_2 . Ксенія завжди доглянута, охайна, навчається добре, характеризується позитивно. Бабуся приділяє багато уваги вихованню та навчанню онучки. Батьки дитини ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не беруть участі у вихованні дочки, на батьківські збори не приходять та не цікавляться навчанням своєї дитини.
20 серпня 2020 року комісією у складі фахівця з соціальної роботи Петропавлівсько-Борщагівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області ОСОБА_11 , інспектора з ювенальної превенції Борисенко І. М., представників громадського формування Спецзагін «Дельта плюс», складено акт про те, що 20 серпня 2020 року надійшло повідомлення від ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , старшої доньки ОСОБА_3 , щодо загрози життю та здоров`ю її малолітнього брата ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за місцем їхнього проживання за адресою: АДРЕСА_3 . ОСОБА_13 повідомила, що останнім часом мати дивно себе поводила, що також підтвердили сусіди. 
У ході перевірки будинку було встановлено неналежні умови для проживання, а саме: дуже брудно, антисанітарія, по всьому будинку розкидані небезпечні предмети (ножі, голки та інше), окреме ліжко для дитини відсутнє, одяг брудний, продукти харчування відсутні. Комісією прийнято рішення про вилучення дитини ОСОБА_5 заради збереження його життя та здоров`я.
Згідно з актом обстеження житлово-побутових умов проживання дітей ОСОБА_5 та ОСОБА_4 від 09 вересня 2020 року, співробітниками служби у справах дітей та сім`ї Оболонської районної в місті Києві державної адміністрації за адресою: АДРЕСА_2 , зафіксовано, що під час обстеження були присутні діти та  бабуся, квартира облаштована необхідними меблями та побутовою технікою, чиста та охайна, кухня та санвузол підтримуються у чистоті, діти забезпечені одягом відповідно до сезону, мають достатньо іграшок; для виховання та розвитку дітей створені належні умови для всебічного розвитку, навчання та виховання та проживання дітей.
Відповідно до листа КНП «Центр первинної медико-санітарної допомоги № 1» Оболонського району міста Києва від 30 вересня 2020 року, діти ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешкають за адресою: АДРЕСА_2 , спостерігаються лікарем-педіатром, на  диспансерному обліку не перебувають. Бабуся ОСОБА_15 належним чином піклується про стан здоров`я своїх онуків.
Згідно з характеристикою, виданою заступником сільського голови Петропавлівсько-Борщагівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області від 24 вересня 2020 року, ОСОБА_3 проживає та  зареєстрована на АДРЕСА_3 . За останній місяць у виконком почали надходити скарги щодо порушення громадського порядку та неадекватної поведінки. У будинку, де вона проживає, дуже брудно, санітарно-гігієнічні норми порушено.
27 січня 2021 року виконавчий комітет Петропавлівсько-Борщагівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області видав характеристику на ОСОБА_3 , відповідно до якої на цей час скарг та  звернень на ОСОБА_3 щодо порушення громадського порядку не  надходило.
Згідно з характеристикою директора Петропавлівсько-Борщагівської загальноосвітньої шкоди І-ІІІ ступенів від 16 березня 2021 року, ОСОБА_4 навчалась в школі з 2017 по 2019 роки. За роки навчання зарекомендувала себе як здібна учениця до гуманітарних предметів, старанна, дисциплінована, працелюбна. У шкільному житті дитини, її вихованні, у класних батьківських зборах брали участь мати, батько та бабуся.
18 березня 2021 року Комунальним закладом «Центр надання соціальних послуг Борщагівської сільської ради Бучанського району Київської області» складено акт обстеження умов проживання за адресою: АДРЕСА_3 , згідно з яким за цією адресою проживають мати дітей та дідусь. Будинок складається з трьох кімнат. Умови проживання задовільні. Для виховання та  розвитку дітей наявний робочий стіл, місце для ігор та іграшки. У будинку прибрано та чисто. Занепокоєння викликав стан кухні, яка має чорну стелю, забризкану чорною фарбою, над плитою плитка чорного кольору. Газова плита пошкоджена. У двох кімнатах старі меблі, в третій проводиться ремонт, кімната без світла. Ванна кімната в більш пристойному вигляді. В коридорі незакінчений косметичний ремонт, недоклеєні шпалери на стелі.
Відповідно до відомостей з інформаційного фонду Державного реєстру фізичних осіб-платників податків, ОСОБА_3 в період з 01 січня 2011 року по 30 червня 2020 року отримувала державну та соціальну матеріальну допомогу від Управління соціального захисту населення Києво-Святошинської районної державної адміністрації Київської області. Інших офіційних доходів не мала.
Психіатричних чи наркологічних протипоказань по догляду за малолітньою дитиною, ознак наркологічних захворювань у ОСОБА_3 не виявлено, що підтверджується відповідними медичними довідками та сертифікатами.
Згідно з характеристиками ТОВ «Віндфул» від 24 грудня 2020 року, де   ОСОБА_3 працювала на посаді продавця-консультанта з 03 грудня 2020 року, та ФОП ОСОБА_17 від 12 серпня 2021 року, де ОСОБА_3 працювала на посаді продавця-консультанта з 07 січня 2021 року, остання за  місцем роботи характеризується позитивно.
Відповідно до інформаційної довідки Оболонського районного в місті Києві центру соціальних служб про роботу психолога з дитиною ОСОБА_5 від 12 травня 2021 року, проведено консультацію психолога з дитиною, під час якої була присутня його бабуся ОСОБА_1 . У ході консультації дитина була активна, балакуча, давала розгорнуті відповіді на запитання, точно висловлювала свої думки. Висловив своє небажання повертатися до матері, розповідав про ситуації, у яких поведінка матері викликала страх та тривогу, говорив про те, що хоче жити з бабусею та старшою сестричкою.
Висновком від 19 травня 2021 року № 104-3789 Оболонська районна в місті Києві державна адміністрація, як орган опіки та піклування, вважає за  доцільне позбавити ОСОБА_2 та ОСОБА_3 батьківських прав щодо дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права
Згідно з частиною третьою статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.
Відповідно до частини першої статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її  фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і  соціального розвитку.
Виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з  батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і  розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і  зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для  розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її  до  самостійного життя та праці (частина перша статті 12 Закону України «Про охорону дитинства»).
Згідно з частинами першою-четвертою статті 150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини, піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя, поважати дитину.
Частиною першою статті 155 СК України передбачено, що здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності.
Мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов`язків по  вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за  вчинення умисного злочину щодо дитини (частина перша статті 164 СК України).
Згідно зі статтею 166 СК України позбавлення батьківських прав є  винятковою мірою, яка тягне за собою надзвичайні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини.
Позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її  інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на   факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не  виконують батьківських обов`язків, тому питання про його застосування необхідно вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.
Особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не  досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених статтею 164 СК України.
Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо і лише за наявності вини у діях батьків.
Небажання дитини спілкуватися з одним із батьків, що призводить до  зменшення чи повного припинення їх побачень, саме по собі не свідчить про ухилення матері (батька) від виконання батьківських обов`язків, так як ці обставини зумовлені не її (його) волею.
Батьківські права засновані на спорідненості батьків з дитиною, тому виникнення між дитиною і матір`ю (батьком) конфлікту чи погіршення їх  особистих стосунків, що може мати тимчасовий характер, не є підставою для позбавлення цих прав.
Задовольняючи позов у частині позбавлення ОСОБА_3 батьківських прав, суди першої та апеляційної інстанцій виходили з того, що ОСОБА_3 ухиляється від виконання своїх обов`язків щодо виховання дітей: не  піклується про фізичний і духовний розвиток дітей, їхнє навчання, підготовку до самостійного життя, не забезпечує дітям необхідного харчування, не спілкується з дітьми в обсязі, необхідному для їх нормального самоусвідомлення; не сприяє засвоєнню дітьми загальновизнаних норм моралі; не створює умов для отримання освіти дітьми.
Такі обставини суди вважали доведеними на підставі показань свідків (повнолітньої дочки відповідачів ОСОБА_19 та неповнолітньої дочки ОСОБА_4 ), акта про підтвердження факту проживання малолітньої дитини в неналежних умовах від 20 серпня 2020 року, характеристики зі школи на неповнолітню ОСОБА_4 за 2019-2020 роки, характеристики із сільської ради від 24 вересня 2020 року про надходження скарг на ОСОБА_3 щодо порушення нею громадського порядку.
Водночас суди не врахували, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківські обов`язки та  допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо. Належної оцінки поведінці матері дітей суди не надали.
Зокрема встановлено, що під час розгляду справи ОСОБА_3 заперечувала проти позбавлення її батьківських прав відносно дітей і наголошувала на  тому, що бажає відновити спілкування з ними, проте позивач чинить їй у цьому перешкоди.
Після пред`явлення позову до суду ОСОБА_3 працевлаштувалася, частково покращила умови проживання в будинку, скарги щодо порушення нею громадського порядку до сільської ради не надходили. Наведені обставини підтверджуються відповідними актами, характеристиками й  можуть свідчить про намагання матері дітей змінити свою поведінку в  кращу сторону.
Зважаючи на викладене, оскільки відповідач ОСОБА_3 не втратила інтересу до участі у вихованні своїх дітей, бажає спілкуватися з ними, вчиняє дії для зміни ситуації, Верховний Суд вважає, що висновок судів про необхідність застосування до неї такого крайнього заходу, як позбавлення батьківських прав, є помилковим.
З урахуванням зазначеного ухвалені судами попередніх інстанцій судові рішення не можуть вважатися законними та обґрунтованими і підлягають скасуванню в частині позбавлення ОСОБА_3 батьківських прав.
Висновки за результатами розгляду касаційної скарги
Відповідно до статті 412 ЦПК України суд скасовує судове рішення повністю або частково і ухвалює нове рішення у відповідній частині або змінює його, якщо таке судове рішення, переглянуте в передбачених статтею 400 цього Кодексу межах, ухвалено з неправильним застосуванням норм матеріального права або порушенням норм процесуального права.
Оскільки в справі не вимагається збирання або додаткової перевірки чи  оцінки доказів, обставини справи встановлені судами повно, але допущено неправильне застосування норм матеріального права, Верховний Суд скасовує рішення суду першої інстанції та постанову апеляційного в частині позбавлення ОСОБА_3 батьківських прав і ухвалює в цій частині нове рішення про відмову в позові з наведених вище підстав.
Також Верховний Суд вважає за необхідне попередити ОСОБА_3 про необхідність змінити ставлення до виховання дітей і покласти на органи опіки  та піклування контроль за виконанням ОСОБА_3 батьківських обов`язків стосовно дітей.
Керуючись статтями 400, 409, 412, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,
ПОСТАНОВИВ:
Касаційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити.
Рішення Оболонського районного суду міста Києва від 01 грудня 2021 року та постанову Київського апеляційного суду від 27 жовтня 2022 року в частині позовних вимог про позбавлення ОСОБА_3 батьківських прав скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення.
У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , за участю органу опіки та піклування Оболонської районної у  місті Києві державної адміністрації, про позбавлення батьківських прав відмовити.
Попередити ОСОБА_3 про необхідність змінити ставлення до виховання неповнолітньої дочки  ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та малолітнього сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , і покласти на орган опіки та піклування за місцем проживання дітей контроль за виконанням нею батьківських обов`язків стосовно дітей.
Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її  прийняття,  є остаточною і оскарженню не підлягає.
 
Головуючий	М. Є. Червинська	
Судді:	А. Ю. Зайцев Є. В. Коротенко В. М. Коротун М. Ю. Тітов