ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 серпня 2023 року
м. Хмельницький

Справа № 683/594/23
Провадження № 22-ц/4820/1505/23

Хмельницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: П`єнти І.В. (суддя-доповідач), Корніюк А.П., Талалай О.І.

 
розглянув в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи цивільну справу за позовом Акціонерного товариства комерційний банк «Приват Банк» до  ОСОБА_1  про стягнення заборгованості, за апеляційною скаргою Акціонерного товариства комерційний банк «Приват Банк» на заочне рішення Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 25 травня 2023 року (суддя Цішковський В.А.).
Заслухавши доповідача, перевіривши матеріали справи, ознайомившись з доводами апеляційної скарги, суд

в с т а н о в и в:
У грудні 2021 року АТ КБ «Приват Банк» звернулось до суду з позовом до  ОСОБА_1  про стягнення заборгованості за кредитним договором № б/н від 03.10.2019, яка виникла станом на 05.02.2023 у розмірі 46912,30 грн.
В обґрунтування позову зазначалось, що  ОСОБА_1 звернулася до банку з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала заяву № б/н від 03.10.2019.
Відповідачка підтвердила свою згоду на те, що підписана анкета-заява разом із Умовами та правилами надання банківських послуг та Тарифами, складає між нею та банком договір про надання банківських послуг, що підтверджується його підписом у заяві.
Заявою відповідача підтверджується той факт, що він був повністю проінформований про умови кредитування в АТ КБ «Приват Банк», які були надані йому для ознайомлення в письмовій формі, що також підтверджується копією паспорту споживчого кредиту.
Виконання відповідачем договору вбачається також із виписки по рахунку та розрахунку заборгованості, де зазначені операції щодо використання кредитного ліміту, операції щодо повернення кредитних коштів та сплати відсотків за їх користування. 
Отже, підписавши заяву між сторонами, у відповідності до ст. 634 ЦК України, був укладений Договір про надання банківських послуг.
Зазначало, що банк свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, однак у порушення умов договору відповідач свої зобов`язання не виконав, внаслідок чого станом на 05.02.2023 має заборгованість в розмірі 46912,30 грн, з яких: 38186,50 грн заборгованість за простроченим тілом кредиту; 8725,80 грн заборгованість за простроченими відсотками.
Враховуючи наведене, позивач просив суд стягнути з відповідача вказану заборгованість за кредитом, а також судові витрати по справі.
Заочним рішенням Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 25 травня 2023 року позов задоволено частково. Стягнуто з  ОСОБА_1 на користь АТ КБ «Приват Банк» заборгованість за кредитним договором від 03.10.2019, яка утворилась станом на 05.02.2023 в розмірі 38 186 грн 50 коп.
Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції в частині відмови у стягненні заборгованості за простроченими відсотками, АТ КБ «Приват Банк» подало апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду скасувати та ухвалити в цій частині нове судове рішення про задоволення позову в повному обсязі. При цьому, посилається на порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, невідповідності висновків суду викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи. Зазначає, що судом першої інстанції не взято до уваги, що крім анкети-заяви, відповідачкою було підписано заяву про приєднання до Умов та правил надання послуг, в якій остання особистим підписом підтвердила ознайомлення з основними умовами кредитування з використанням кредитної карти, в тому числі щодо сплати відсотків. Вважає, що відповідачка не лише отримала кредитну карту, а й визнала укладення кредитного договору та погодилася з його умовами, вчинивши дії, спрямовані на його виконання, зокрема на погашення заборгованості.
За змістом апеляційної скарги, рішення в частині задоволення позову не оскаржується, а тому, апеляційним судом, згідно з ч. 1 ст. 367 ЦПК України, в цій частині не переглядається.
Розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, відповідно до положень ст. 369 ЦПК України, за наявними у справі матеріалами без повідомлення учасників справи.
Колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.
Відповідно до ч. 1 ст. 376 ЦПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
Згідно зі статтею 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися за засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Оскаржуване рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позову не відповідає зазначеним вимогам.
Відмовляючи у задоволенні позову в частині стягнення заборгованості за простроченими відсотками, суд першої інстанції виходив з того, що відсутня домовленість сторін про сплату та розмір відсотків за користування кредитними коштами.
Проте такий висновок суду не відповідає обставинам справи та вимогам закону.
Встановлено, що 03 жовтня 2019 року  ОСОБА_1 з метою отримання банківських послуг підписала анкету-заяву про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг у Приват Банку №б/н від 03.10.2019 та заяву про приєднання до Умов та правил надання послуг (а.с.21-29).
Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана анкета-заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг становить між нею та банком договір про надання банківських послуг.
Відповідно до заяви про приєднання до Умов та правил надання послуг, підписаної особисто відповідачкою ОСОБА_1 , остання була ознайомлена з умовами надання кредиту (а.с.22-29).
Відповідно до наданого банком розрахунку заборгованості за договором №б/н від 03.10.2019, станом на 05.02.2023 заборгованість відповідача за кредитним договором становить 46 912 грн 30 коп., з яких: 38 186 грн 50 коп. – заборгованість за тілом кредиту; заборгованість за простроченими відсотками – 8725 грн 80 коп. (а.с. 8-13).
Відповідно до банківської виписки за договором № б/н за період з 03.10.2019 по 07.02.2023 вбачається, що відповідачка використовувала кредитні кошти та здійснював погашення кредиту (а.с. 14-18).
Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
За змістом статтей 626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).
Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).
Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.
За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.
За змістом статті 1056-1 ЦК України, розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.
Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Згідно зі статтею 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Отже, в разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами поділяються на встановлені законом (розмір та підстави, стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави, стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі).
Позивач пред`явив вимоги про стягнення заборгованості за договором, у тому числі, крім тіла кредиту, складових його вартості, зокрема заборгованості за відсотками за користування кредитними коштами. На обґрунтування права вимоги в цій частині, в тому числі щодо розміру і порядку нарахування, крім самого розрахунку кредитної заборгованості за договором, надав копію заяви про приєднання до Умови та правила надання послуг, яка підписана позичальником, з якої вбачається, що в ній зазначені, зокрема, базова процентна річна ставка – 43,2% для карт «Універсальна». З такими умовами була ознайомлена і погодилася відповідачка. Проте, вказані умови договору, викладені в заяві про приєднання до Умови та правила надання послуг, безпідставно судом першої інстанції не були взяті до уваги. 
Таким чином, суд першої інстанції необґрунтовано відмовив у позові про стягнення відсотків з підстав, що такі не передбачені укладеним між сторонами договором. І з цього приводу є підставними доводи апеляційної скарги.
А тому, рішення суду першої інстанції в частині відмови у стягненні заборгованості за простроченими відсотками підлягає скасуванню з ухваленням апеляційним судом нового судового рішення в цій частині про задоволення позову.
Відповідно до частини 13 статті 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справу на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.
Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, у зв`язку з задоволенням позовних вимог, з ОСОБА_1 на користь позивача підлягає стягненню судовий збір, сплачений позивачем при подачі позову (2684*18,6 = 499,22 грн) та апеляційної скарги (499,22*150% = 748,83), пропорційно розміру задоволених позовних вимог в розмірі в розмірі 1 248,05 грн (499,22 грн + 748,83 грн).
При цьому, апеляційний суд враховує суму судового збору, яка підлягала сплаті за подання апеляційної скарги при оскарженні рішення суду в частині вимог, а не сплачений у більшому розмірі судовий збір.
Керуючись ст. ст. 367, 374, 376, 382, 384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:
Апеляційну скаргу Акціонерного товариства комерційний банк «Приват Банк» задовольнити.
Заочне рішення Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 25 травня 2023 року в частині відмови у стягненні заборгованості за простроченими відсотками скасувати та ухвалити в цій частині нове судове рішення про задоволення позовних вимог.
Стягнути з  ОСОБА_1 (місце проживання:  АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1  ) на користь Акціонерного товариства комерційний банк «Приват Банк» (місцезнаходження: вул. Грушевського, 1Д, м. Київ, ідентифікаційний код в ЄДРПОУ 14360570) заборгованість за простроченими відсотками у розмірі 8725 грн 80 коп. (восьми тисяч сімсот двадцять п`ять 80 коп.) та 1 248 грн 05 коп. (одну тисячу двісті сорок вісім гривень 05 коп.) судового збору. 
В решті рішення суду першої інстанції залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, встановлених п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України.

Повне судове рішення складено 10 серпня 2023 року.

Суддя-доповідач                                                        І.В. П`єнта

Судді:                                                                        А.П. Корніюк

       О.І. Талалай