ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 вересня 2023 року 
м. Київ

справа № 140/6803/22
адміністративне провадження № К/990/12929/23 
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: судді-доповідача Берназюка Я.О., суддів Бучик А.Ю. та Коваленко Н.В., розглянувши у порядку письмового провадження у касаційній інстанції адміністративну справу 
за позовом ОСОБА_1 
до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області 
про визнання протиправними дій, визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії
за касаційною скаргою ОСОБА_1 
на ухвалу Восьмого апеляційного адміністративного суду від 10 березня 2023 року (прийняту у складі колегії: головуючого судді Довгополова О. М., судді Гудими Л. Я., судді Святецького В. В.),
У С Т А Н О В И В :
Короткий зміст позовних вимог
1. Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 08 грудня 2022 року відмовлено в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 (далі - позивач, скаржник, ОСОБА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії.
2. Не погодившись із прийнятим рішенням, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу.
3. Ухвалою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 06 лютого 2023 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без руху, у зв`язку з невідповідністю апеляційної скарги вимогам статті 296 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), а саме: до неї додано документ про сплату судового збору у розмірі 1488,60 грн, який є меншим від розміру, встановленого законом, та надано десятиденний строк з дня вручення копії цієї ухвали для усунення виявлених недоліків.
4. На виконання вимог ухвали про залишення апеляційної скарги без руху апелянтом подано до суду заяву від 15 лютого 2023 року, у якій скаржник висловлює незгоду з розміром судового збору, визначеного у зазначеній в ухвалі Восьмого апеляційного адміністративного суду від 06 лютого 2023 року.
5. Ухвалою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 10 березня 2023 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Волинського окружного адміністративного суду від 08 грудня 2022 року у справі № 140/6803/22 повернуто скаржнику, у зв`язку з неусуненням її недоліків.
6. Повертаючи апеляційну скаргу ОСОБА_1 суд апеляційної інстанції, виходив з того, що у встановлений суддею-доповідачем строк особою, яка подала апеляційну скаргу, не усунуто недоліків апеляційної скарги. 
Короткий зміст та обґрунтування вимог касаційної скарги 
7. Не погоджуючись з рішенням суду апеляційної інстанції, посилаючись на неправильне застосування норм процесуального права, ОСОБА_1 звернувся з касаційною скаргою до Верховного Суду, в якій просить скасувати оскаржуване судове рішення суду апеляційної інстанції та ухвалити нове судове рішення, яким направити справу №140/6803/22 до суду апеляційної інстанції для вирішення питання про відкриття апеляційного провадження.
8. В обґрунтування касаційної скарги зазначається, що оскаржуване судове рішення суду апеляційної інстанції ухвалене з неправильним застосуванням норм процесуального права, у зв`язку із чим суд апеляційної інстанції помилково розрахував розмір судового збору, який необхідно сплатити за звернення з апеляційною скаргою, та не взяв до уваги, що позовні вимоги ОСОБА_1 складаються із основної вимоги - оскарження дій щодо відмови у призначенні йому пенсії та похідних вимог щодо зобов?язання вчинити певні дії.
9. Крім того, скаржник також звертає увагу на те, що суд апеляційної інстанції не врахував висновок Верховного Суду, викладений у постановах від 08 листопада 2018 року у справі №     804/1698/18, від 02 жовтня 2018 року у справі №     815/367/18, від 18 жовтня 2018 року у справі №     803/536/16, від 11 грудня 2018 року у справі №     810/108/16, від 24 січня 2019 року у справах №     826/22472/15, №     810/2981/16, №     826/22472/15 та від 05 лютого 2019 року у справі №     826/25739/15, згідно із яким вимога про визнання протиправними акта, дії чи бездіяльності як передумова для застосування інших способів захисту порушеного права (скасувати або визнати нечинним рішення чи окремі його положення, зобов?язати прийняти рішення, вчинити дії або утриматися від їх вчинення тощо) як наслідків протиправності акта, дії чи бездіяльності є однією вимогою.
Процесуальні дії у справі та клопотання учасників справи
10. Касаційна скарга надійшла до Суду 12 квітня 2023 року.
11. Ухвалою Верховного Суду від 27 червня 2023 року відкрито касаційне провадження у справі №140/6803/22, витребувано адміністративну справу та запропоновано позивачу надати відзив на касаційну скаргу.
12. Ухвалою Верховного Суду від 05 вересня 2023 року справу призначено до розгляду в порядку письмового провадження за наявними матеріалами без повідомлення та виклику учасників справи колегією у складі трьох суддів з 06 вересня 2023 року.
13. При розгляді цієї справи в касаційному порядку учасниками справи клопотань заявлено не було.
Позиція інших учасників справи
14. Від відповідача відзиву на касаційну скаргу ОСОБА_1 не надходило, що відповідно до статті 338 КАС України не перешкоджає касаційному перегляду рішень судів попередніх інстанцій. При цьому колегія суддів зазначає, що ухвалу Верховного Суду про відкриття касаційного провадження відповідачем отримано 28 червня 2023 року.
ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ 
Оцінка висновків судів попередніх інстанцій і доводів учасників справи
15. Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та доводам касаційної скарги, а також виходячи з меж касаційного перегляду справи, визначених статтею 341 КАС України, колегія суддів зазначає наступне.
16. Згідно з положенням частини четвертої статті 328 КАС України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
17. Відповідно до частин першої, другої та третьої статті 242 КАС України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
18. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
19. Крім того, стаття 2 та частина четверта статті 242 КАС України встановлюють, що судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, а саме бути справедливим та неупередженим, своєчасно вирішувати спір у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
20. Зазначеним вимогам процесуального закону ухвала Восьмого апеляційного адміністративного суду від 10 березня 2023 року відповідає, а викладені у касаційній скарзі доводи є неприйнятними з огляду на таке.
21. Відповідно до    пунктів 8,    9 частини першої статті 129 Конституції України    основними засадами судочинства є, зокрема, забезпечення права на апеляційний перегляд справи та обов`язковість судового рішення.
22.    Можливість забезпечення права на апеляційний перегляд справи є також однією із основних засад (принципів) адміністративного судочинства (частина третя статті 2 КАС України).
23.    Згідно з    частиною першою статті 293 КАС України    учасники справи, особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право подати апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції.
24.    Так, з матеріалів справи вбачається, що ухвалою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 06 лютого 2023 року апеляційну скаргу відповідача залишено без руху у зв`язку з її невідповідністю вимогам    статті 296 КАС України, надано скаржнику десятиденний строк з моменту отримання копії даної ухвали для усунення вказаних недоліків апеляційної скарги, а саме: надати докази доплати судового збору у розмірі 1488 грн 60 коп.
25.    Водночас ухвалою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 10 березня 2023 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Волинського окружного адміністративного суду від 08 грудня 2022 року у справі № 140/6803/22 повернуто скаржнику. у зв`язку із тим, що недоліки апеляційної скарги, визначені в ухвалі Восьмого апеляційного адміністративного суду від 06 лютого 2023 року, у встановлений судом строк, не було усунуто.
26.    З такими висновками суду апеляційної інстанції колегія суддів Верховного Суду погоджується та вважає за необхідне вказати таке.
27.    Вимоги щодо форми та змісту апеляційної скарги встановлені    статтею 296 КАС України.
28.    Відповідно до    частин п`ятої-шостої статті 296 КАС України    до апеляційної скарги додаються:
1) документ про сплату судового збору;
2) копії апеляційної скарги відповідно до кількості учасників справи;
3) копії доданих до апеляційної скарги письмових матеріалів, що відсутні в учасників справи, відповідно до кількості учасників справи;
4) докази, що підтверджують дату отримання копії оскаржуваного судового рішення суду першої інстанції, за наявності.
Якщо апеляційна скарга подається особою, звільненою від сплати судового збору відповідно до закону, у ній зазначаються підстави звільнення від сплати судового збору.
29.    Відповідно до    статті 67 Конституції України    кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.
30.    Сплата судового збору також відповідає    пункту 1 частини другої статті 129 Основного Закону    України, згідно з яким до основних засад (принципів) судочинства віднесено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.
31.    Колегія суддів зазначає, що за змістом    частин першої,    другої статті 132 КАС України    судовий збір входить до складу судових витрат, а його розмір та порядок сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.
Висновки Верховного Суду стосовно застосування зазначених положень статей 132 та 139 КАС України сформовані, зокрема, у постановах від 19 червня 2018 року у справі № 810/3650/16, від 07 серпня 2018 року у справі №389/2858/16-а(2-а/389/90/16), від 19 вересня 2018 року у справі №154/3104/16, від 18 жовтня 2018 року у справі № 766/13244/16-а, від 18 жовтня 2018 року у справі № 463/4223/16-а, від 18 жовтня 2018 року у справі № 822/2538/16, від 23 листопада 2018 року у справі № П/811/601/18, від 23 листопада 2018 року у справі №521/17638/16-а та від 25 квітня 2019 року у справі №587/1142/16-а.
32.    Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначено Законом України «Про судовий збір» від 08 липня 2011 року №3674-VI (далі - Закон №3674-VI).
33.    Відповідно до статті 1 Закону № 3674-VI судовий збір - це збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом. Судовий збір включається до складу судових витрат.
34.    Таким чином, судовий збір (сourt fees) - це обов`язковий грошовий платіж на користь суду за розгляд справи в суді або за окремі процесуальні дії, вчинені судом. Метою запровадження судового збору є, зокрема, встановлення законодавчого обмежувального заходу для регулювання доступу до суду, а також захист суду від перенавантаження у зв`язку із поданням необґрунтованих або безпідставних позовів та апеляційних і касаційних скарг.
35.    Об`єктами справляння судового збору є процесуальні дії, за які справляється судовий збір, встановлені у статті 3 Закону № 3674-VI. Так само ця норма визначає процесуальні документи, за подання яких судовий збір не справляється (частина друга статті 3 цього Закону).
36.    Частинами другою,    третьою статті 298 КАС України    передбачено, що до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених    статтею 296 цього Кодексу, застосовуються положення    статті 169 цього Кодексу.
37.    Таким чином, ненадання скаржником документа про сплату судового збору у належному розмірі є підставою для залишення апеляційної скарги без руху, а у разі не усунення такого недоліку, така скарга повертається особі, яка її подала.
38. Як вбачається з оскаржуваної ухвали Восьмого апеляційного адміністративного суду від 10 березня 2023 року на виконання вимог ухвали про залишення апеляційної скарги без руху апелянтом подано до суду заяву від 15 лютого 2023 року, у якій скаржник висловив незгоду з розміром судового збору, визначеним в ухвалі Восьмого апеляційного адміністративного суду від 06 лютого 2023 року, у зв`язку із тим, що ним, як він вважає, заявлено одну основну вимогу та декілька похідних, відтак, розрахунок ставки судового збору має здійснюватися з урахуванням того, що ОСОБА_1 заявлено одну позовну вимогу.
39. Водночас, як установлено судом апеляційної інстанції та підтверджується матеріалами справи, ОСОБА_1 звернувся з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (далі - відповідач 1), Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області (далі - відповідач 2) про:
(1) визнання протиправними дій Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області та зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області зарахувати до спеціального стажу, що дає право на призначення пенсії відповідно до частини третьої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», період здобуття професійно-технічної освіти з 08 квітня 2002 року по 31 липня 2002 року, у зв`язку із чим призначити та виплачувати пенсію за віком на пільгових умовах згідно з частиною третьою статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з 18 квітня 2022 року;
(2) визнання протиправним і скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області від 22 квітня 2022 року №083950012852 щодо відмови у призначені пенсії за віком на пільгових умовах.
40. Волинський окружний адміністративний суд рішенням від 08 грудня 2022 року у справі № 140/6803/22, розглянувши вимоги до кожного з відповідачів, відмовив у їх задоволенні у повному обсязі. Суд першої інстанції, зокрема, оцінив позовні вимоги щодо правомірності передачі Головним управлінням Пенсійного Фонду України в Запорізькій області заяви позивача на розгляд до Головного управління Пенсійного Фонду України у Волинській області, а також розглянув вимоги позивача щодо прийнятого Головним управлінням Пенсійного Фонду України у Волинській області рішення про відмову у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах.
41. Стосовно позовних вимог щодо правомірності передачі Головним управлінням Пенсійного Фонду України в Запорізькій області заяви позивача на розгляд до Головного управління Пенсійного Фонду України у Волинській області, суд першої інстанції, проаналізувавши     пункт 4.2 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року №22-1 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України 07 липня 2014 року №13-1), вказав, що після реєстрації заяви та сканування копій документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, який формує атрибути сканованих документів (із зазначенням часу їх створення), електронну пенсійну справу. З огляду на це, дійшов висновку про необґрунтованість заявлених позовних вимог до Головного управління Пенсійного Фонду України в Запорізькій області та про правомірність вчинених останнім дій щодо визначення за принципом екстериторіальності структурного підрозділу органу, що призначає пенсію. 
42. Водночас, приймаючи рішення про відмову у задоволенні позовних вимог до Головного управління Пенсійного Фонду України у Волинській області щодо визнання протиправним і скасування рішення про відмову у призначені пенсії за віком на пільгових умовах, суд першої інстанції, керуючись, зокрема, Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», Законом України «Про професійно-технічну освіту» та Порядком застосування Списків №1 і №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18 листопада 2005 року №383, дійшов висновку про відсутність підстав для призначення пенсії за віком на пільгових умовах та, відповідно, про правомірність вчинених Головним управлінням Пенсійного Фонду України у Волинській області дій.
43. Згідно із статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2022 рік» прожитковий мінімум на одну працездатну особу станом на 01 січня 2022 року становив 2481 грн.
44. Розмір ставки судового збору за подання апеляційної скарги на рішення суду, відповідно до частини 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір» становить 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги, але не більше 15 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
45. Відповідно до пункту 3 частини 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду адміністративного позову немайнового характеру, який подано фізичною особою ставка судового збору становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
46. Як вбачається з оскаржуваного судового рішення, у цій справі позивачем заявлено по одній вимозі немайнового характеру до кожного з відповідачів.
Таким чином, ставка судового збору, що підлягає сплаті за звернення з апеляційною скаргою у цій справі, складає 2977,20 (2481х0,4х2х150%).
47. Враховуючи вищезазначені положення законодавства, Верховний Суд погоджується з висновком суду апеляційної інстанції про те, що розмір судового збору за подання апеляційної скарги становить 2977 грн 20 коп., відтак зобов`язання ОСОБА_1 усунути недоліки апеляційної скарги та здійснити доплату судового збору у розмірі 1488 грн 60 коп. є правомірним.
48. Суд також критично ставиться до доводів скаржника про те, що суд апеляційної інстанції не врахував висновок Верховного Суду, викладений у постановах від 08 листопада 2018 року у справі №     804/1698/18, від 02 жовтня 2018 року у справі №     815/367/18, від 18 жовтня 2018 року у справі №     803/536/16, від 11 грудня 2018 року у справі №     810/108/16, від 24 січня 2019 року у справах №     826/22472/15, №     810/2981/16, від 05 лютого 2019 року у справі №     826/25739/15, згідно із яким вимога про визнання протиправними акта, дії чи бездіяльності як передумова для застосування інших способів захисту порушеного права (скасувати або визнати нечинним рішення чи окремі його положення, зобов?язати прийняти рішення, вчинити дії або утриматися від їх вчинення тощо), як наслідків протиправності акта, дії чи бездіяльності є однією вимогою, з огляду на таке.
49. Згідно з    частиною першою статті 172 КАС України    в одній позовній заяві може бути об`єднано декілька вимог, пов`язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами, основні та похідні позовні вимоги.
50. Право позивача заявити кілька вимог в одній позовній заяві, якщо вони пов`язані між собою, передбачено також    частиною першою статті 21 КАС України.
51. Зі змісту вищенаведених процесуальних норм вбачається, що об`єднання в одній позовній заяві декількох вимог допускається за умови пов`язаності їх між собою підставами виникнення або поданими доказами, а також основних і    похідних вимог.
52. У свою чергу, похідна позовна вимога - вимога, задоволення якої залежить від задоволення іншої позовної вимоги (основної вимоги) (пункт 23 частини першої статті 4 КАС України). 
53. В адміністративному судочинстві похідна позовна вимога - це спеціальна процесуальна категорія, яка використовується для урегулювання порядку вирішення спорів та спрямована на вирішення двох основних процедурних питань (розмежування спорів за критерієм предметної юрисдикції; об`єднання та роз`єднання позовних вимог) шляхом виокремлення цієї категорії від поняття «основна позовна вимога». Правильне розмежування вимог, які містяться у позовній заяві, на основні та похідні, дозволяє позивачу однозначно визначати суд, який відповідатиме такому критерію як «суд, встановлений законом» і уповноважений розглядати відповідні вимоги, а також правильно об`єднати вимоги, які можуть міститися в одній позовній заяві та, відповідно, бути вирішені одним судом в одному процесі.
54.Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постановах від 28 грудня 2021 року у справі № 752/20709/21, від 13 квітня 2022 року у справі № 640/23353/21 та від 07 липня 2023 року у справі №    160/11383/22.
55. Враховуючи вищезазначене Суд вважає за необхідне вказати, що кваліфікація позовної вимоги як похідної має безпосереднє значення для урегулювання порядку вирішення двох процедурних питань: розмежування спорів за критерієм предметної юрисдикції; об`єднання та роз`єднання позовних вимог з метою розгляду та вирішення декількох заявлених вимог в одному провадженні. Таким чином, правильне застосування вказаного критерію дозволяє уникати позивачем помилок при визначенні суду, який відповідатиме    поняттю «суд, встановлений законом» і уповноважений розглядати відповідні вимоги, а також правильно об`єднати вимоги, які можуть міститися в одній позовній заяві та, відповідно, бути вирішені одним судом в одному процесі, насамперед, з метою процесуальної економії.
Натомість, щодо вирішення питання правильного розрахунку судового збору, який підлягає сплаті за звернення з позовною заявою, критерії «основна» та «похідна» вимоги не можуть бути застосовані у вищезазначеному контексті. При визначенні необхідного до сплати розміру судового збору, значення мають насамперед правові підстави звернення до суду з позовом, суть заявлених позивачем вимог, їх зміст з урахуванням обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а також кількість суб`єктів, до яких кожна із зазначених позовних вимог (у разі, якщо їх декілька) звернута. 
56. З огляду на те, що у цій справі ОСОБА_1 пред`явив позов до двох відповідачів - Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області та Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області та зазначив вимоги до кожного з них, а саме:     (1)    визнання протиправними дій Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області та зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області зарахувати до спеціального стажу, що дає право на призначення пенсії відповідно до частини третьої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», період здобуття професійно-технічної освіти з 08 квітня 2002 року по 31 липня 2002 року, у зв`язку із чим призначити та виплачувати пенсію за віком на пільгових умовах згідно з частиною третьою статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з 18 квітня 2022 року; (2) визнання протиправним і скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області від 22 квітня 2022 року №083950012852 щодо відмови у призначені пенсії за віком на пільгових умовах, кожній з яких судом першої інстанції, на підставі норм чинного законодавства, було надано оцінку, Суд доходить висновку, що заявлені ним позовні вимоги не підпадають під категорію основної вимоги та похідних від неї. 
57. Таким чином, судом апеляційної інстанції дотримано всіх основних принципів, які застосовуються судом при вирішенні питань, пов`язаних із сплатою судового збору: справедливості, розумності, пропорційності, процесуальної економії, найбільш сприятливого для особи тлумачення закону, легітимних очікувань, а також забезпечення балансу між інтересами держави у стягненні судового збору та інтересами заявника щодо доступу до суду.
58.    З огляду на вищезазначене, доводи касаційної скарги щодо порушення судом апеляційної інстанції норм процесуального права та положень Закону № 3674-VI, не знайшли свого підтвердження.
59. Суд також звертає увагу, що законодавством встановлені додаткові механізми, спрямовані на гарантування для особи доступу до правосуддя (стаття 55 Конституції України    передбачає, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом; кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб), а також забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення (пункт 8 частини другої статті 129 Основного Закону    України) шляхом надання права на зменшення розміру судових витрат або звільнення від їх оплати, відстрочення та розстрочення судових витрат, а також на відшкодування (повернення) сплаченого судового збору.
60.    Відповідно до    частини першої статті 139 КАС України    при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень    цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
61.     Крім того, відповідно до    частини першої статті 133 цього Кодексу    суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.
62.    Також Верховний Суд звертає увагу скаржника, що відповідно до частини восьмої статті 169 КАС України, повернення позовної заяви не позбавляє його права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.
63.    Згідно з імперативними вимогами    статті 341 КАС України    суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги; на підставі встановлених фактичних обставин справи лише перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального та дотримання норм процесуального права.
Висновки за результатами розгляду касаційних скарг
64.    Відповідно до    частини першої статті 350 КАС України    суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо рішення, переглянуте в передбачених    статтею 341 цього Кодексу    межах, ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.
65.    З урахуванням вищезазначеного колегія суддів дійшла висновку про те, що оскаржуване рішення суду апеляційної інстанції у цій справі є законним та обґрунтованим і не підлягає скасуванню, оскільки суд апеляційної інстанції ухвалив судове рішення, не допустивши порушень норм процесуального права, тому касаційну скаргу належить залишити без задоволення, а рішення суду апеляційної інстанцій - без змін.
Керуючись статтями 349, 351, 355, 356 КАС України, Суд
П О С Т А Н О В И В:
Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Ухвалу Восьмого апеляційного адміністративного суду від 10 березня 2023 року залишити без змін.
Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та не може бути оскаржена.

Суддя-доповідач                                                                       Я.О. Берназюк 
Судді:                                                                                          А.Ю. Бучик
                                                                                          Н.В. Коваленко