Ухвала
 
18 серпня 2023 року
м. Київ
справа № 235/721/19
провадження № 61-12006ск23
Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: Фаловської І. М. (суддя-доповідач), Сердюка В. В., Стрільчука В. А.,
розглянув касаційну скаргу приватного виконавця виконавчого округу Донецької області Матвійчук Наталії Євгенівни на ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 10 серпня 2023 року у справі за заявою приватного виконавця виконавчого округу Донецької області Матвійчук Наталії Євгеніївни, боржник - ОСОБА_1 , 
стягувач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Укрфінанс Груп», про видачу дубліката виконавчого документа у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Укрфінанс груп» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
ВСТАНОВИВ:
Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Укрфінанс груп» (далі - ТОВ «Фінансова компанія «Укрфінанс груп») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
Красноармійський міськрайонний суд Донецької області своїм рішенням від 29 березня 2019 року позов ТОВ «Фінансова компанія «Укрфінанс груп» задовольнив.
Стягнув з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінансова компанія «Укрфінанс груп» заборгованість за кредитним договором від 26 січня 2011 року в розмірі 45 696,13 грн.
Вирішив питання про розподіл судових витрат.
У червні 2023 року приватний виконавець виконавчого округу Донецької області Матвійчук Н. Є., боржник - ОСОБА_1 , стягувач - ТОВ «Фінансова компанія «Укрфінанс Груп», звернулася до суду із заявою про видачу дубліката виконавчого документа у вищевказаній справі.
Красногвардійський районний суд міста Дніпропетровська своєю ухвалою від 30 червня 2023 року заяву приватного виконавця виконавчого округу Донецької області Матвійчук Н. Є. про видачу дубліката виконавчого документа повернув заявниці без розгляду на підставі частини другої 
статті 183 ЦПК України.
Не погоджуючись з вказаною ухвалою суду першої інстанції, приватний виконавець виконавчого округу Донецької області Матвійчук Н. Є. оскаржила її в апеляційному порядку.
Дніпровський апеляційний суд своєю ухвалою від 10 серпня 2023 року 
апеляційну скаргу приватного виконавця виконавчого округу Донецької області Матвійчук Н. Є. на ухвалу Красногвардійського районного суду міста Дніпропетровська від 30 червня 2023 року визнав неподаною та повернув особі, яка її подала, на підставі статей 185, 357 ЦПК України.
У серпні 2023 року до Верховного Суду через систему «Електронний суд» надійшла касаційна скарга приватного виконавця виконавчого округу Донецької області Матвійчук Н. Є. на ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 10 серпня 2023 року.
У касаційній скарзі заявниця вказує, що оскаржуване судове рішення у цій справі стосується питання оплати судового збору, що не пов`язано з позовними вимогами і не стосується суті спору, тому касаційна скарга не оплачується судовим збором.
Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Частиною третьою статті 4 Закону України «Про судовий збір» визначено, що при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 16 листопада 2022 року 
у справі № 916/228/22 (провадження № 12-26гс22) зазначила, що Верховний Суд застосовує коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору в разі подання до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою статті 4 Закону України «Про судовий збір», в електронній формі. Особи, які після 04 жовтня 2021 року подають до суду документи в електронній формі з використанням системи «Електронний суд», мають правомірні очікування, що розмір судового збору, який підлягає сплаті ними, у такому разі буде розрахований із застосуванням понижуючого коефіцієнта, що прямо передбачено в Законі України «Про судовий збір».
Відповідно до підпункту 9 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання касаційної скарги на ухвалу суду фізичною особою справляється судовий збір, що становить 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (2 684 грн х 0,2 = 536,80 грн).
Отже, приватному виконавцю виконавчого округу Донецької області Матвійчук Н. Є. слід сплатити суму судового збору у розмірі 429,44 грн (536,80 грн х 0,8)
При поданні касаційної скарги приватний виконавець виконавчого округу Донецької області Матвійчук Н. Є. судовий збір у визначеному законом розмірі не сплатила.
Враховуючи те, до суду касаційної інстанції заявницею подано 3 касаційні скарги, які не оплачені судовим збором, Верховний Суд прийняв касаційні скарги та відстрочив сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі.
Відповідно до частини першої, третьої статті 136 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі. З підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до сплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.
Європейський суд з прав людини неодноразово вказував, що положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо зобов`язання забезпечити ефективне право доступу до суду не означає надання права на безкоштовні провадження у цивільних справах. Особливо це стосується порушення заявником процедури касаційного провадження.
У той же час, гарантією реалізації права на судовий захист в аспекті доступу до правосуддя є встановлення законом помірного судового збору для осіб, які звертаються до суду.
При вирішенні питання про відстрочення, розстрочення або звільнення
від сплати судового збору майновий стан сторони (належні стороні майнові права та обов`язки) має визначатися судом у світлі конкретних обставин певної справи, включаючи спроможність заявника сплатити судовий збір та стадію, на якій перебуває розгляд справи на певний момент. Якщо залежно від рівня майнового стану сторона позбавлена можливості сплатити судовий збір, то такі обставини є підставою для відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення сторони від сплати судового збору.
Ураховуючи положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та прецедентну практику Європейського суду з прав людини, зокрема, рішення від 19 червня 2001 року у справі «Креуз проти Польщі», сплата судових витрат не повинна перешкоджати доступу до суду, ускладнювати цей доступ таким чином і такою мірою, щоб завдати шкоди самій суті цього права, та має переслідувати законну мету, суд дійшов висновку, що наявні підстави для відстрочення сплати судового збору у розмірі 429,44 грн за подання та розгляд касаційної скарги приватного виконавця виконавчого округу Донецької області 
Матвійчук Н. Є. до ухвалення судового рішення у справі.
З огляду на вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку про відстрочення сплати судового збору за подання та розгляд касаційної скарги приватного виконавця виконавчого округу Донецької області Матвійчук Н. Є.
Касаційна скарга подана у передбачений законом строк.
Підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення чи відмови 
у відкритті касаційного провадження немає.
Частиною першою статті 394 ЦПК України передбачено, що, одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).
Відповідно до пункту 3 частини другої статті 389 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку ухвали суду апеляційної інстанції про відмову у відкритті або закриття апеляційного провадження, про повернення апеляційної скарги, про зупинення провадження, щодо забезпечення позову, заміни заходу забезпечення позову, щодо зустрічного забезпечення, про відмову ухвалити додаткове рішення, про роз`яснення рішення чи відмову у роз`ясненні рішення, про внесення або відмову у внесенні виправлень у рішення, про повернення заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, про відмову у відкритті провадження за нововиявленими або виключними обставинами, про відмову в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, про заміну сторони у справі, про накладення штрафу в порядку процесуального примусу, окремі ухвали.
Згідно з частиною другою статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
Частиною восьмою статті 394 ЦПК України передбачено, що в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження та строк для подання учасниками справи відзиву на касаційну скаргу. Якщо разом з касаційною скаргою подано заяви чи клопотання, суд в ухвалі про відкриття касаційного провадження встановлює строк, протягом якого учасники справи мають подати свої заперечення щодо поданих заяв чи клопотань, якщо інше не передбачено цим Кодексом.
Підставою касаційного оскарження судового рішення заявниця вказує порушення апеляційним судом норм процесуального права.
З огляду на зміст касаційної скарги та оскаржуваного судового рішення є імовірність порушення судом апеляційної інстанції норм процесуального права, що неможливо встановити без дослідження матеріалів справи, тому з метою повного, всебічного та об`єктивного розгляду даної касаційної скарги та належної перевірки її доводів, наявна необхідність відкриття касаційного провадження та витребування матеріалів даної справи.
Отже, наведені в касаційній скарзі доводи містять підстави, передбачені частиною другою статті 389 ЦПК України, для відкриття касаційного провадження.
Згідно з частиною першою статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу. 
У разі необхідності учасники справи можуть бути викликані для надання пояснень у справі.
Керуючись статтями 389, 394, 395, 402 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду
УХВАЛИВ:
Відстрочити приватному виконавцю виконавчого округу Донецької області Матвійчук Наталію Євгенівну сплату судового збору за подання та розгляд її касаційної скарги до закінчення касаційного провадження.
Відкрити касаційне провадження у даній справі.
Витребувати з Красногвардійського районного суду міста Дніпропетровська цивільну справу № 235/721/19 за заявою приватного виконавця виконавчого округу Донецької області Матвійчук Наталії Євгеніївни, боржник - ОСОБА_1 , 
стягувач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Укрфінанс Груп», про видачу дубліката виконавчого документа у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Укрфінанс груп» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у строк, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали. 
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:                                                                                                І. М. Фаловська
В. В. Сердюк
В. А. Стрільчук