СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД

ДОДАТКОВА ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 червня 2023 року                                      м. Харків                            Справа № 917/1274/22

          Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: головуючий суддя Бородіна Л.І., суддя Здоровко Л.М., суддя Лакіза В.В.,
за участю секретаря судового засідання Садонцевої Л.К., 
за участю представників сторін: 
від позивача: адвокат Черниш М.В., за довіреністю від 01.03.2021 №30-06/21; комерційний директор Ковалевська Ю.О. на підставі статуту та протоколу №24 від 24.05.2019;
від відповідача: не з`явився; 
розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Східного апеляційного господарського суду заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче об`єднання НВО "Промвпровадження", м. Київ,
про ухвалення додаткового рішення про розподіл судових витрат на професійну правничу допомогу
у справі № 917/1274/22
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче об`єднання "Промвпровадження", м. Київ
до відповідача Приватного акціонерного товариства "Гірник", м. Кременчук, Полтавська область,
про стягнення 868961,21грн,

ВСТАНОВИВ:

До Господарського суду Полтавської області з позовною заявою звернулось ТОВ "НВО "Промвпровадження" про стягнення з ПрАТ "Гірник" 868961,21грн заборгованості за Договором перевезення вантажу автомобільним транспортом № 05.2018 від 10.05.2018, з яких: 256100,00грн основного боргу, 277611,80грн пені; 169566,91грн 15% річних, 137068,68грн інфляційних втрат; 28613,82грн штрафу.
Рішенням Господарського суду Полтавської області від 07.03.2023 у справі №917/1274/22 позовні вимоги задоволено частково. Стягнуто з ПрАТ "Гірник" на користь ТОВ "НВО "Промвпровадження" 199100,00грн основного боргу, 199000,00грн пені; 169566,91грн 15% річних, 137068,68грн інфляційних втрат; 28613,82грн штрафу; 13034,42грн судового збору; 35959,98грн витрат на правову допомогу. Провадження у справі в частині стягнення 57000грн основного боргу закрито.
Відповідач з рішенням суду першої інстанції не погодився та звернувся до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просив скасувати рішення Господарського суду Полтавської області від 07.03.2023 у справі №917/1274/22 та ухвалити нове рішення, яким частково задовольнити позовні вимоги ТОВ "НВО "Промвпровадження" до ПрАТ "Гірник", в частині стягнення 199100,00грн основного боргу. 
Постановою Східного апеляційного господарського суду від 11.05.2023 у справі №917/1274/22 апеляційну скаргу ПрАТ "Гірник" задоволено частково. Рішення Господарського суду Полтавської області від 07.03.23 у справі № 917/1274/22 в частині задоволення позовних вимог про стягнення 171238,82грн пені, 135653,53грн відсотків річних, 25752,44грн штрафу скасовано та прийнято в цій частині нове рішення, яким в позові відмовлено, в решті рішення залишено без змін, викладено його резолютивну частину в редакції постанови. 

11.05.2023 на електронну пошту Східного апеляційного господарського суду від ТОВ "НВО "Промвпровадження" надійшла заява про ухвалення додаткового рішення, в якій заявник просить винести додаткове рішення про стягнення з відповідача на користь позивача витрати на правову допомогу у розмірі 7000,00грн.
Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 12.05.2023 прийнято до провадження заяву ТОВ "НВО "Промвпровадження" про ухвалення    додаткового рішення про розподіл судових витрат на професійну правничу допомогу, розгляд заяви призначено на 08.06.2023 о 13:45 годині.
У зв`язку з відпусткою на дату розгляду справи головуючого судді Тарасової І.В. 02.06.2023 проведено повторний автоматизований розподіл судової справи між суддями та визначено  колегію суддів у складі: головуючий суддя Бородіна Л.І., суддя Здоровко Л.М., суддя Лакіза В.В.
08.06.2023 у судовому засіданні апеляційної інстанції в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду були присутні представники позивача, які просили задовольнити  заяву про ухвалення додаткового рішення та покласти на відповідача витрати на правову допомогу позивача. 
Представник відповідача до судового засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про що свідчить довідка про доставку електронного листа - копії ухвали Східного апеляційного господарського суду від 29.05.2023.
Частиною 4 ст. 244 ГПК України визначено, що неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.
Оскільки в матеріалах справи містяться докази належного повідомлення відповідача, а також те, що явка сторін не визнавалася судом обов`язковою, колегія суддів вважає за можливе розглянути заяву про ухвалення додаткового рішення за відсутності представника відповідача.

Розглянувши заяву ТОВ "НВО "Промвпровадження" про ухвалення додаткового рішення, судова колегія зазначає про таке.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, зокрема, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення (ч. 3 ст. 244 ГПК України). 
Згідно зі статтею 15 ГПК України суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання господарського судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями тощо.
Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом (стаття 16 ГПК України).
Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини 3      статті 2 ГПК України).
Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.
Практична реалізація згаданого принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи:
1) попереднє визначення суми судових витрат на професійну правничу допомогу (стаття 124 ГПК України);
2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (стаття 126 ГПК України):
- подання (1) заяви (клопотання) про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу разом з (2) детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, і здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, та (3) доказами, що підтверджують здійснення робіт (наданих послуг) і розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи;
- зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу.
3) розподіл судових витрат (стаття 129 ГПК України).

Згідно зі статтею 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Відповідно до частин 1 - 3 статті 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. 

Відповідно до ч.1 ст.124 ГПК України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.
Судом апеляційної інстанції встановлено, що у відзиві на апеляційну скаргу позивачем зазначено, що попередній розрахунок судових витрат становить 7000,00грн та пов`язаний з витратами на професійну правничу допомогу адвоката. Зазначає, що відповідні докази понесених витрат будуть надані до суду апеляційної інстанції у встановлений законодавством порядок та термін. 

З матеріалів справи судом встановлено, що до позовної заяви  додано копію свідоцтва Черниша М.В. про право на заняття адвокатською діяльністю серії ЖТ №001241 від 15.06.2021, копію договору про надання адвокатських послуг від 20.09.2022 та копію додатку від 04.10.2022 до договору про надання адвокатських послуг від 20.09.2022.

Частиною 8 ст. 129 ГПК України встановлено, що  розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
Із заявою про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на правничу допомогу та доказами їх понесення позивач звернувся засобами електронної пошти 11.05.2023, тобто в межах встановленого п`ятиденного процесуального строку з дати ухвалення судового рішення.
До вказаної заяви позивачем додано копію акту здачі-приймання наданих адвокатських послуг від 11.05.2023.

Відповідно до статті 26 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність" адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.
За змістом статті 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
За змістом частини 3 статті 27 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність" до договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права.

Договір про надання правової допомоги за своєю правовою природою є договором про надання послуг та на нього поширює своє регулювання глава 63 ЦК України. 
Так, згідно зі статтею 903 ЦК України якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.
Глава 52 ЦК України передбачає загальні засади регулювання та принципи будь-якого договору, включаючи договір про надання послуг. 
Відповідно до статті 632 ЦК України ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін, зміна ціни після укладення договору допускається лише у випадках і на умовах, встановлених договором або законом, а якщо ціна у договорі не встановлена і не може бути визначена, виходячи з його умов, вона визначається виходячи із звичайних цін, що склалися на аналогічні товари, роботи або послуги на момент укладення договору.

Згідно зі статтею 30 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися в ці правовідносини (пункт 28 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц; пункт 19 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 07.07.2021 у справі № 910/12876/19).

Верховний Суд у постанові від 19.11.2021 у справі № 910/4317/21 зробив висновок про те, що адвокатський гонорар може існувати в двох формах - фіксований розмір та погодинна оплата. Вказані форми відрізняються порядком обчислення - при зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту, і навпаки, підставою для виплати гонорару, який зазначено як погодинну оплату, є кількість годин помножена на вартість такої години того чи іншого адвоката в залежності від його кваліфікації, досвіду, складності справи та інших критеріїв; адвокатський гонорар (ціна договору про надання правової допомоги) зазначається сторонами як одна із умов договору при його укладенні. Вказане передбачено як приписами цивільного права, так і Законом України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність"; відсутність в договорі про надання правової допомоги розміру та/або порядку обчислення адвокатського гонорару (як погодинної оплати або фіксованого розміру) не дає як суду, так і іншій стороні спору, можливості пересвідчитись у дійсній домовленості сторін щодо розміру адвокатського гонорару.
Тобто, визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суди мають виходити з встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами статті 30 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність".
У разі відсутності у тексті договору таких умов (пунктів) щодо порядку обчислення, форми та ціни послуг, що надаються адвокатом, суди, в залежності від конкретних обставин справи, інших доказів, наданих адвокатом, використовуючи свої дискреційні повноваження, мають право відмовити у задоволенні заяви про компенсацію судових витрат, задовольнити її повністю або частково.
Аналогічні правові висновки викладені у постановах Верховного Суду від 06.03.2019 у справі № 922/1163/18, від 07.09.2020 у справі №910/4201/19.
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 16.11.2022 у справі №922/1964/21 зазначила, оскільки до договору про надання правової допомоги застосовують загальні вимоги договірного права, то гонорар адвоката, хоч і визначається частиною першою статті 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" як "форма винагороди адвоката", але в розумінні ЦК України становить ціну такого договору.
Фіксований розмір гонорару у цьому контексті означає, що у разі настання визначених таким договором умов платежу - конкретний склад дій адвоката, що були вчинені на виконання цього договору й призвели до настання цих умов, не має жодного значення для визначення розміру адвокатського гонорару в конкретному випадку.
Таким чином, визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суди мають виходити зі встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами статті 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", враховуючи при цьому положення законодавства щодо критеріїв визначення розміру витрат на правничу допомогу.

Відповідно до п. 1.1 договору про надання адвокатських послуг від 20.09.2022, що укладений між адвокатом Чернишом М.В. та ТОВ "НВО "Промвпровадження", замовник доручає, а адвокат бере на себе обов`язок надати правову допомогу, адвокатські послуги та виконати роботи в обсязі та на умовах, передбачених цим договором.
Умовами п. 2.1 договору про надання адвокатських послуг від 20.09.2022 визначено, що адвокат бере на себе обов`язок виконання наступних робіт: ?надання інформаційно-консультаційної допомоги щодо правових питань, вказаних замовником; ??підготовка письмових роз`яснень та надання нормативних актів з усіх зазначених вище питань (за бажанням замовника); ??підготовка та юридична експертиза договорів, документів та інших матеріалів інформаційно-консультаційного змісту, аналітичних довідок для замовника; ??представництво замовника у державних, громадських установах, організаціях, закладах, а також на підприємствах будь-якої форми власності, перед фізичними особами та ведення переговорів від його імені; ??представництво замовника у господарському процесі, адміністративному процесі; ??представництво замовника у кримінальних справах на всіх стадіях кримінального процесу, при цьому адвокат виступає в якості захисника згідно чинного законодавства України; ??надання послуг щодо архівного зберігання документів замовника, засвідчення копій документів.
Положеннями п. 4.1 договору про надання адвокатських послуг від 20.09.2022 визначено, що розмір винагороди адвоката за домовленістю згідно додатків до договору.
Договір вступає в силу з моменту його підписання обома сторонами і діє до повного виконання сторонами своїх обов`язків по ньому (п. 5.1 договору).

Відповідно до додатку від 04.10.2022 до договору про надання адвокатських послуг від 20.09.2022 сторони погодили наступну вартість послуг адвоката: вартість послуг за аналіз, підготовку процесуальних документів, збір доказів та супроводження господарської справи за позовом ТОВ "HBO "Промвпровадження" до ПрАТ "Гірник" про стягнення заборгованості у розмірі   898999,41грн встановлюється у вигляді гонорару у розмірі 4 % від ціни позову, що становить 35959,98грн. Вартість послуг, не передбачених цим додатком, у тому числі участь адвоката у судових засіданнях, погоджується додатково.
Отже, сторонами погоджено фіксований розмір гонорару адвоката, який не залежить від часу, витраченого адвокатом, обсягу наданої правової допомоги та становить 35959,98грн.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що рішенням Господарського суду Полтавської області від 07.03.2022 у справі №917/1274/22, зокрема, стягнуто з ПрАТ "Гірник" на користь ТОВ "НВО "Промвпровадження" 35959,98грн витрат на правову допомогу.
Постановою Східного апеляційного господарського суду від 11.05.2023  рішення Господарського суду Полтавської області від 07.03.2022 у справі №917/1274/22 в цій частині залишено без змін.
Отже, судовим рішенням стягнуто з відповідача на користь позивача витрати на правову допомогу, які передбачені умовами договору про надання адвокатських послуг від 20.09.2022 та додатку від 04.10.2022 до нього.

Відповідно до акту здачі-приймання наданих адвокатських послуг від 11.05.2023 адвокат виконав та передав замовнику наступні послуги: аналіз апеляційної скарги, підготовка процесуальних документів; оформлення та подання відзиву на апеляційну скаргу у господарській справі №917/1274/22 за позовом ТОВ "НВО "Промвпровадження" до ПрАТ "Гірник" про стягнення заборгованості; участь у судовому засіданні у господарській справі №917/1274/22. Вартість послуг за актом складає 7000,00грн.
Разом з тим, витрати на правову допомогу, що відображені у акті здачі-приймання наданих адвокатських послуг від 11.05.2023, не передбачені умовами договору  про надання адвокатських послуг від 20.09.2022 та додатком до нього. 

У постанові Верховного Суду від 12.05.2020 у справі № 904/4507/18 зазначено, що не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом на підставі укладеного ними договору у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат.

Як встановлено судом, витрати на правову допомогу, які були погоджені між позивачем та адвокатом умовами, зокрема, додатку від 04.10.2022 до договору про надання адвокатських послуг від 20.09.2022 у фіксованому розмірі 35959,98грн, вже стягнуті рішенням Господарського суду Полтавської області від 07.03.2022 у справі №917/1274/22.
Як вбачається з умов додатку від 04.10.2022 до договору про надання адвокатських послуг від 20.09.2022, вартість послуг адвоката, що визначена позивачем та адвокатом, не залежить ні від часу, витраченого адвокатом, ні від обсягу наданої допомоги та виконаних робіт, ні від судової інстанції, де ця допомога надається. 
Доказів укладання між позивачем та адвокатом інших додатків чи додаткових угод, якими б було погоджено додаткові витрати на правову допомогу, зверх суми визначеної додатком від 04.10.2022, зокрема, у суді апеляційної інстанції, сторонами до матеріалів справи не надано. 

Судова колегія зауважує, що умовами договору не передбачено визначення розміру гонорару адвоката виключно на підставі актів здачі-приймання наданих послуг. А підписання актів здачі-приймання наданих адвокатських послуг є первинним документом, який відображає факт виконання робіт/надання послуг та конкретні види робіт/послуг, які були надані, проте він не може змінювати умов договору.
Отже, стягнення з відповідача витрат на правничу допомогу адвоката, не обумовлених договором та понад суму, яка погоджена адвокатом та клієнтом у договорі про надання правової допомоги, є необґрунтованим.
Враховуючи, що умовами договору про надання адвокатських послуг від 20.09.2022 та додатком від 04.10.2022 погоджено, що розмір витрат на правову допомогу складає всього 35959,98грн, та вказана сума вже стягнута на користь позивача судом першої інстанції, в той же час клієнтом та адвокатом не погоджувалися додаткові витрати у розмірі 7000,00грн, судова колегія дійшла висновку про відмову у задоволенні заяви позивача про ухвалення додаткового рішення про стягнення з відповідача витрат на правову допомогу у розмірі 7000,00грн.
Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.ст. 123, 126, 129, 244 Господарського процесуального кодексу України, Східний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче об`єднання "Промвпровадження" про ухвалення додаткового рішення про стягнення з Приватного акціонерного товариства "Гірник" витрат на правову допомогу у розмірі 7000,00грн відмовити.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття. Порядок та строки оскарження в касаційному порядку встановлені статтями 286-289 ГПК України.
Повний текст постанови складений 09.06.2023.

Головуючий суддя                                                                         Л.І. Бородіна  

Суддя                                                                                                Л.М. Здоровко  

Суддя                                                                                                В.В. Лакіза