05.07.23
33/812/280/23

Справа №484/2501/23                 
Провадження № 33/812/280/23                            
Категорія: ч.1 ст.130 КУпАП 
П О С Т А Н О В А
Іменем України
05 липня 2023 року                                                                     м. Миколаїв
Миколаївський апеляційний суд у складі:
головуючого судді – Базовкіної Т.М.,
із секретарями судових засідань – Біляєвою В.М. та Богуславською О.М.,
за участі захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 – адвоката Бабкової О.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 – адвоката Бабкової Ольги Сергіївни на постанову, яку ухвалив Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області під головуванням судді Літвіненко Т.Я. у приміщенні цього суду 31 травня 2023 року, якою ОСОБА_1 ,       ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який працює на посаді заступника начальника дистанції з штучних споруд виробничого підрозділу служби колії «Білгород-Дністровської дистанції колії» регіональної філії «Одеська залізниця» АТ «Укрзалізниця», проживає за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на один рік,
у с т а н о в и в:
Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ №092400, який складений 11 травня 2023 р. о 23 год. 10 хв., водій ОСОБА_1 11 травня 2023 р. о 22 годині у Миколаївській області у м. Первомайськ по вул. 12 Грудня, 36 керував транспортним засобом TOYOTA RAV4, державний номерний знак НОМЕР_2 , з ознаками та в стані алкогольного сп`яніння, а саме: хитка хода, незв`язна мова, запах алкоголю з порожнини рота. На місці водій проходити огляд на стан алкогольного сп`яніння відмовився та пройшов його в медичному закладі. За результатами огляду виявлено 2,15 ‰, чим порушив вимоги п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху.
Такі дії ОСОБА_1 кваліфіковані працівником поліції за частиною 1 статті 130 КУпАП.
Вказаний протокол про адміністративне правопорушення разом з іншими матеріалами був направлений на розгляд до Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області.
В суді першої інстанції ОСОБА_1 свою вину у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення не визнав, вказуючи, що дійсно 11 травня 2023 року о 22:00 год. разом зі своїм товаришем, який знаходився за кермом, їхали на належному йому автомобілі TOYOTA RAV4, державний номерний знак НОМЕР_2 , та зупинилися, де саме йому не відомо, тому що не місцевий. Після чого його товариш вийшов з автомобіля та пішов по справах, а він залишився біля свого транспортного засобу. В цей час до нього під`їхали працівники поліції та запропонували пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, на що він погодився так як не перебував за кермом даного автомобіля. Перебування у стані алкогольного сп`яніння під час зазначених подій ОСОБА_1 не заперечував.
Постановою судді Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 31 травня 2023 р. ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.
В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_1 – адвокат Бабкова О.С. вказує, що постанова суду ухвалена з порушенням норм матеріального та процесуального права, а тому просить її скасувати, закрити провадження у справі у зв`язку із відсутністю в діях ОСОБА_1 події і складу адміністративного правопорушення.
Апеляційна скарга мотивована тим, що суд не з`ясував всіх фактичних обставин справи, не дослідив і не надав належної оцінки наявним у справі доказам та обставинам справи, спрощено підійшов до розгляду справи, не сприяв повному, об`єктивному та неупередженому її розгляду, що призвело до винесення незаконної постанови. Так, протокол про адміністративне правопорушення серії ААБ№092400 від 11 травня 2023 р. складений відносно ОСОБА_1 поліцейським ПВРПП Первомайського РВП старшим лейтенантом поліції Голованем М.П. не відповідає вимогам чинного законодавства та вимогам КУпАП. Поліцейським не вжито жодних дій щодо надання водію можливості реалізувати своє право на отримання правової допомоги. Такими діями інспектор порушив права особи, яка притягалася до адміністративної відповідальності. Також, в порушення вимог ст. 256 КУпАП в даному протоколі не зазначено, що до нього долучаються відеозаписи з нагрудних камер поліцейських. Відеозаписи, які були долучені до вказаного протоколу, не містять обов`язкових реквізитів, а саме: дати та часу зйомки, звідси можна зробити висновок, що запис проводився не нагрудною камерою поліцейського, а іншим приладом. Крім цього, на відеозаписі не видно свідків, сам відеозапис № 1 триває близько 4 хвилин, а відеозапис № 2 триває близько 40 секунд. На вказаному відео не зафіксовано самого факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом, зафіксовано, що він перебуває поблизу автомобіля, але не керує ним.  ОСОБА_2 зазначає, що на відео чітко видно, що машина в нерухомому положенні, в ній відсутні будь-які освітлювальні прибори, а ОСОБА_1  перебуває біля автомобіля з боку пасажира. Останній не керував будь-яким транспортним засобом, тому не є водієм і підстав у працівників поліції для перевірки його на стан сп`яніння не було, так як чинним законодавством України не передбачена перевірка пішохода чи пасажира авто працівником поліції на стан сп`яніння. Таким чином, для притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП поліцейський мав зафіксувати на службову відеокамеру безпосередньо рух транспортного засобу, його зупинення під час руху і виключно тільки за таких обставин вважається, що особа керує транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння. Крім цього,  ОСОБА_2 вказує, що огляд був проведений з порушенням процедури його проведення, оскільки алкотестер «Drager 6810» не проходив періодичну повірку понад рік, а тому результати огляду не відповідають дійсності. В протоколі № 33 тестування на алкоголь від 11 травня 2023 р. зазначено, що калібрування алкотестеру «Drager 6810» проведено 24 червня 2021 р. Також, в самій роздруківці результатів огляду на стан алкогольного сп`яніння, проведеного за допомогою приладу Drager «Alcotest 6810» відсутній підпис ОСОБА_1 , тому вказаний доказ не можливо вважати належним та допустимим доказом. До того ж, свідки ОСОБА_3 та ОСОБА_4 не були допитані в залі судового засідання, тому на думку захисника Кіселюка Л.О., їх свідчення не можуть бути визнані належними доказами, а їх письмові свідчення не можна вважати належним доказом, оскільки враховуючи положення пункту «d» частини третьої статті 6 Конвенції, кожному обвинуваченому гарантовано право допитувати свідків обвинувачення або вимагати, щоб їх допитали, а також вимагати виклику й допиту свідків захисту на тих самих умовах, що й свідків обвинувачення.
ОСОБА_1 в судове засідання апеляційної інстанції не з`явився, про судові засідання повідомлявся шляхом направлення судової повістки поштовим зв`язком та телефонограмою, тому апеляційний суд, виходячи з положень ч. 1 ст. 268 КУпАП, вважає за можливе розглянути справу за його відсутності, за участі його захисника та з урахуванням думки останнього. 
Заслухавши захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, адвоката Бабкову О.С., яка підтримала апеляційну скаргу та наведені в ній доводи, вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав. 
Приймаючи рішення по справі, яка переглядається, суддя дійшов висновку, що ОСОБА_1 11 травня 2023 р. керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, чим скоїв правопорушення, відповідальність за яке передбачена частиною 1 статті 130 КУпАП.
При цьому суд вважав належними доказами вчинення  ОСОБА_1  вказаного правопорушення протокол про адміністративне правопорушення від 11 травня 2023 р. серії ААБ №092400, висновок медичного закладу від 11 травня 2023 р. №33 та відеозапис з нагрудного відеореєстратора поліцейського.
Апеляційний суд з такими висновками суду першої інстанції погоджується.
Згідно пункту 2.9 «а» Правил дорожнього руху, що затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 № 1306, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Невиконання вказаних правил утворюють склад правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Згідно ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративним правопорушенням є, зокрема, керування транспортними засобами особами в стані алкогольного сп`яніння. 
Ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.
Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом (частини 1-3 ст. 7 КУпАП).
Згідно із ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. 
Згідно зі ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Відповідно до частин 1, 2 ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
Згідно частин 1-3 ст. 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.
Огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. 
Як вбачається з матеріалів справи, 11 травня 2023 р. о 22 год. у Миколаївській області у м. Первомайськ по вул. 12 Грудня, 36, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом TOYOTA RAV4, державний номерний знак НОМЕР_2 , у стані алкогольного сп`яніння, а саме: хитка хода, незв`язна мова, запах алкоголю з порожнини рота. Від огляду на стан сп`яніння на місці зупинки водій відмовився, але погодився його пройти у медичному закладі, у зв`язку з чим йому було надано направлення після чого доставлено у медичний заклад. Результат перевірки становив 2,15 проміле, що підтверджується висновком Комунальному некомерційному підприємстві «ПЦМБЛ»», що підтверджується висновком лікаря №33 від 11 травня 2023 року. 
За результатами такого огляду на стан алкогольного сп`яніння поліцейським було складено протокол про адміністративне правопорушення серії ААБ№092400. 
Перебування ОСОБА_1 під час керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння підтверджується змістом протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ№092400 від 11 травня 2023 р. , який підписаний ОСОБА_1 без зауважень та заперечень.
Обставини, викладені у вказаному протоколі, узгоджуються щодо фактичних обставин також з наступними доказами: 
- роздруківкою результату проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою ALCOTEST 6810, який проводився лікарем ОСОБА_5 , (показники становили 2,15‰ (а.с. 3);
- висновком щодо результатів медичного огляду ОСОБА_1 з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №33 від 11 травня 2023 р., відповідно до якого він перебуває у стані алкогольного сп`яніння (результат Драгера 2,15‰) (а.с. 4); 
- відеозаписами, які додані поліцейським до протоколу, на яких зафіксовано проходження ОСОБА_1 огляду на стан алкогольного сп`яніння в медичному закладі, за допомогою приладу ALCOTEST за згодою особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, та оголошення результату тестування – 2,15‰, проти якого ОСОБА_1 не заперечував;
- письмовими поясненнями свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .
Так, згідно письмових пояснень свідка, ОСОБА_3 від 11 травня 2023 р., який був очевидцем події, вбачається, що 11 травня 2023 р. він разом зі своїм товаришем їхав в напрямку вул. Київська та попереду нього рухався автомобіль TOYOTA RAV4, державний номерний знак НОМЕР_2 , водій рухався з боку в бік по вул. Київська біля АЗС ОККО ледь не виїхав на тротуар, вони почали його зупиняти, подавши звуковий сигнал, щоб спитати, що трапилося. Водій зупинився навпроти кафе «Орхідея», за кермом сидів чоловік з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: з порожнини рота був чути запах алкоголю та нерозбірлива мова, чоловік у даному автомобілі знаходився сам. Вони одразу викликали працівників поліції, для встановлення водія, яким виявився ОСОБА_1 . На місці зупинки останній відмовився проходити огляд на стан алкогольного сп`яніння та погодився проїхати на огляд в медичний заклад. Також, у поясненнях свідка вказано, що ОСОБА_1 рухався по вул. Київській та проїхав світлофор на червоне світло. 
Як вбачається з пояснень свідка, ОСОБА_4 , у вечірній час в його присутності по вул. Л.Федорова,39 (12 Грудня) в м. Первомайськ, водій ОСОБА_1 який керував автомобілем марки TOYOTA RAV4, державний номерний знак НОМЕР_2 , з ознаками алкогольного сп`яніння на місці зупинки відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння та погодився проїхати до медичного закладу для проходження огляду.
Вказаними доказами, які є належними та допустимим, оскільки отримані відповідно до вимог закону, підтверджується, що ОСОБА_1 11 травня 2023 р. керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння. 
Протокол підписаний ОСОБА_1 . Будь-які зауваження у протоколі, особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, не зазначені.
За такого суд першої інстанції обґрунтовано дійшов висновку про доведеність порушення ним Правил дорожнього руху (п. 2.9-а), що є підставою для притягнення до відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції та відхиляє як безпідставні доводи апеляційної скарги.
Щодо заперечення апелянтом факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом, апеляційний суд вважає їх такими, що суперечать фактичним обставинам справи. 
Як роз`яснено у постанові Пленуму Верховного Суду України №14 від 23 грудня 2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», з наступними змінами, керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.
До протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ№092400 від 11 травня 2023 року долучено диск з відеозаписом подій.
Так, з початку відеозапису, вбачається, що автомобіль марки TOYOTA RAV4, державний номерний знак НОМЕР_2 , припаркований на узбіччі дороги. Поряд з ним перебуває ОСОБА_1 та працівники поліції. На їх запитання, чи керував ОСОБА_1 автомобілем, він відповідає, що не керував. При цьому не називає, хто керував і куди подівся водій. До того ж в суді першої інстанції він не заперечував, що безпосередньо перед зафіксованими у протоколі про адміністративні правопорушення подіями автомобіль перебував у русі, пояснював, що керувала автомобілем інша особа, але відомості про іншу особу – водія суду не повідомив.
Між тим, факт керування ОСОБА_1 підтверджується поясненнями свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , які безпосередньо були очевидцями руху та зупинки транспортного засобу марки TOYOTA RAV4, державний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 , та які викликали поліцію у зв`язку із підозрілою поведінкою водія.
За викликом апеляційного суду вказані особи для дачі особистих пояснень не з`явилися.
Між тим, у суду апеляційної інстанції відсутні підстави не довіряти або сумніватись в правдивості та об`єктивності показів свідків, оскільки свідки були ознайомлені з їх обов`язками та правами, визначеними статтями 10, 63 Конституції України, їх покази є послідовними та логічними, узгоджуються між собою і не спростовуються іншими доказами у справі. Їх пояснення підтверджуються змістом протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ №092400 від 11 травня 2023 року, який ними підписаний та є належним та допустимим доказом у справі, і який вони підписали без застережень.
При цьому апеляційний суд враховує і те, що не зважаючи на те, що письмові пояснення свідків складені не ними власноручно, в них зазначено, що вони з їх слів записані вірно та ними прочитані. Ці записи зроблені свідками власноручно. 
Зазначені вище докази є належними, допустимими та достовірними, оскільки вони здобуті з додержанням процесуальної процедури, не суперечать фактичним обставинам справи і об`єктивно узгоджуються між собою, а їх сукупність є достатньою для прийняття рішення про справі щодо ОСОБА_1 . 
Доводи скаржника про те, що відеозйомка не містить доказів керування автомобілем саме ним, не спростовують висновки суду та не можуть бути достатньою підставою для скасування постанови суду. 
Відеозйомка керування транспортним засобом особою безпосередньо перед зупинкою та вимогою працівника поліції пройти огляд на стан сп`яніння не є обов`язковою, а доведеність цих обставин встановлюється на підставі аналізу всіх доказів у їх сукупності. 
Посилання скаржника на те, що автомобілем ОСОБА_1 за обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, не керував, спростовується вищеназваними доказами, а тому є непереконливим.
       Посилання в апеляційній скарзі на те, що долучені до протоколу про адміністративне правопорушення відеозаписи проводилися не нагрудною камерою поліцейського відхиляються судом.
Відповідно до п. 1 ч. 1ст. 40 Закону України «Про національну поліцію»   №580-VIII від 02 липня 2015 року поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на однострої, у/на службових транспортних засобах, у тому числі без кольорографічних схем, розпізнавальних знаків та написів, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель фото- і відеотехніку, у тому числі техніку, що працює в автоматичному режимі, технічні засоби з виявлення та/або фіксації правопорушень, радіаційних, хімічних, біологічних та ядерних загроз, а також використовувати інформацію, отриману з фото- і відеотехніки, що перебуває в чужому володінні, з метою виявлення або фіксування правопорушення.
Норми законодавства про адміністративні правопорушення (КУпАП) не містять спеціальних вимог щодо порядку фіксації огляду водія на стан сп`яніння, зокрема про обмеження при огляді можливості використання технічних приладів відеозапису.
Відеозапис, який приєднаний до протоколу про адміністративне правопорушення у справі, сумнівів щодо його достовірності та допустимості не викликає, оскільки не містить ознак фальсифікації та фабрикації, тому відеозапис є належним та допустимим доказом.
На диску, який наданий працівниками поліції, розміщені відеозаписи із різних технічних пристроїв, які взаємодоповнюють один одного та в сукупності підтверджують обставини справи.
Отже, відеозаписи події є належними та допустимим доказами. А тому, місцевий суд обґрунтовано поклав такі в основу доведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Щодо тверджень захисника Бабкової О.С. про недопустимість доказу провини ОСОБА_1 результату тесту № 6717 приладу «Драгер» 6810, оскільки з часу останнього калібрування даного приладу на час проходження тесту пройшов термін калібровки, то слід зазначити наступне, вони були відхилені судом першої інстанції і апеляційний суд погоджується з його мотивуванням.
       Так, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 412 від 05 квітня 2022 року позитивні результати періодичної, позачергової повірки та повірки після ремонту законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, засвідчені відбитком повірочного тавра на таких засобах чи записом з відбитком повірочного тавра у відповідному розділі експлуатаційних документів та/або оформлені свідоцтвом про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки, строк дії яких закінчився у період воєнного і надзвичайного стану та протягом місяця після його припинення чи скасування, чинні на період воєнного і надзвичайного стану та протягом трьох місяців після його припинення чи скасування на всій території України або в окремих її місцевостях.
       З огляду вищевикладеного, позитивні результати останнього калібрування приладу «Drager Alkotest 6810» з заводським номером ARВM-5398 були чинними на час проведення огляду ОСОБА_1 на стан сп`яніння, а тому результати тесту № 6717 є належним доказом перебування особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, у стані алкогольного сп`яніння.
       З урахуванням того, що проходження ОСОБА_1 огляду на стан алкогольного сп`яніння у медичному закладі та його результати зафіксовані на відеозаписі та не оспорюються ним, відсутність його підпису як особи, яка проходила огляд на стан алкогольного сп`яніння, на висновку щодо результатів медичного огляду та на роздруківці результатів, не впливає на належність цього висновку як доказу перебування ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння.
Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 р., яке з урахуванням положень статей 8, 9 Конституції України, а також статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є частиною національного законодавства, зазначив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі держави. 
Європейського суду з прав людини у своїх рішеннях, зокрема, по справам «Кобець проти України» від 14 лютого 2008 року, «Берктай проти Туреччини» від 08 лютого 2001 року, «Леванте проти Латвії» від 07 листопада 2002 року неодноразово вказує, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.
У рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерії доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумцій факту.
Крім того, Європейський суд з прав людини в своєму рішенні «Ісмаїлов проти Росії» від 06 листопада 2008 року зазначив, що згідно з принципом верховенства права однією з підвалин демократичного суспільства, який закріплений в усіх статтях Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, при розгляді справи та призначенні стягнення потрібно досягти справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи, щоб під час відповідного втручання був дотриманий принцип законності і воно не було свавільним, тобто стягнення повинне бути пропорційним, воно має відповідати тяжкості скоєного правопорушення, а також його наслідкам.
Апеляційний суд вважає, що у справі, яка переглядається, дотримано судом стандарт доведення висунутого ОСОБА_1 обвинувачення у скоєнні передбаченого ч. 1 статті 130 КУпАП правопорушення поза розумним сумнівом. В цьому разі стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, які є предметом судового розгляду, крім того, що інкриміноване правопорушення було учинено і особа, яка притягнута до адміністративної відповідальності, або відносно якої закрито адміністративне провадження з нереабілітуючих підстав, є винною у вчиненні цього правопорушення. У справі, яка переглядається, належними та допустимими доказами доведено факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, який підтверджений, а доказів протилежного матеріали справи не містять. Зокрема, версія ОСОБА_1 про те, що автомобілем за обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, керувала інша особа не знайшла свого підтвердження. 
Доказів, які спростовують правильність висновків суду першої інстанції, апелянтом не надано, не встановлено їх і при апеляційному перегляді.
Отже, суд першої інстанції в межах наданих йому матеріалів справи про адміністративне правопорушення провів судовий розгляд, дослідив надані йому докази, з`ясував обставини, що підлягали з`ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення та ухвалив законну, обґрунтовану постанову.
Порушень судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, які б могли вплинути на правильність прийнятого судом першої інстанції рішення, апеляційним судом не встановлено.
З огляду на викладене, приймаючи до уваги, що суд першої інстанції дійшов до законного висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, підстав для скасування постанови суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції не знаходить, тому апеляційна скарга не підлягає задоволенню.
При цьому, апеляційний суд також враховує, що адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, є небезпечним як для самого правопорушника так і для інших учасників дорожнього руху. 
Керуючись статтею 294 КУпАП, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 – адвоката Бабкової Ольги Сергіївни залишити без задоволення, а постанову судді Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 31 травня 2023 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, залишити без змін. 
Постанова суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Миколаївського апеляційного суду Т.М. Базовкіна