ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/821/260/23 Справа № 711/1187/23 Категорія: ч.4 ст.130, ст.124 КУпАП	Головуючий у І інстанції Комплєктова Т. О.   Доповідач в апеляційній інстанції Соломка І. А.	

 	 	

 	 	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 травня 2023 року                                                                                    м. Черкаси

Суддя Черкаського апеляційного суду Соломка І.А., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення № 711/1187/23 щодо ОСОБА_1 , що надійшли з Придніпровського районного суду м.Черкаси за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , -

в с т а н о в и л а :

Постановою Придніпровського районного суду м.Черкаси від 29 березня 2023 року 

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, мешканця АДРЕСА_1 , непрацюючого, 

       визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.4 ст.130, ст.124 КУпАП, та відповідно до ст.36 КУпАП призначено покарання у вигляді штрафу у розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 3 роки. Постановлено стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 536,80 грн. ,-

Як встановлено судом першої інстанції, 15.02.2023 о 13 год. 32 хв. ОСОБА_1 , керуючи автомобілем «VOLKSWAGEN PASSAT», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , по вул. Благовісній, 330 в м. Черкаси, порушуючи вимоги п. 12.1 Правил дорожнього руху України, не врахував дорожньої обстановки, не вибрав безпечної швидкості руху, не впорався з керуванням та скоїв наїзд на металевий паркан, внаслідок чого автомобіль отримав механічні пошкодження з матеріальними збитками, чим ОСОБА_1 вчинив правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 124 КУпАП.
Також, 15.02.2023 о 13 год. 32 хв. ОСОБА_1 , керуючи автомобілем «VOLKSWAGEN PASSAT», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , по вул. Новопречистенській, 55, в м. Черкаси, порушуючи вимоги п.п. 2.10 «є», 2.5 Правил дорожнього руху України, вживав алкогольні напої – сидр, після вчинення дорожньо-транспортної пригоди з його участю, до проведення медичного огляду, від проходження огляду на стан сп`яніння в установленому законом порядку відмовився, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 130 КУпАП.
Не погоджуючись з постановою суду в частині притягнення до адміністративної відповідальності за ч.4 ст.130 КУпАП, вважаючи її в цій частині незаконною, прийнятою з порушенням норм матеріального і процесуального права, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу в якій просив скасувати постанову судді Придніпровського районного суду м.Черкаси від 29.03.2023, а провадження по справі в частині притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.4 ст.130 КУпАП закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.
Апеляційні вимоги мотивував тим, що суд, розглядаючи справу по суті, допустив неповне з`ясування фактичних обставин справи та не дослідив доказів, які мають вирішальне значення для розгляду справи. Зазначає, що працівники поліції при складанні протоколу про адміністративне правопорушення допустили неправильне застосування норм матеріального права, не вірно вказали частину ст.130 КУпАП, оскільки працівниками поліції зазначено про недотримання ним п.2.5 ПДР України, що є наслідком притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП, так як при складанні протоколу за ч.4 ст.130 КУпАП вимога про проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння виключається. 
Вказує, що перед спілкуванням з працівниками поліції він вже був в стані алкогольного сп`яніння та не усвідомлював і не міг усвідомлювати обставин подій, а тому він не переслідував мотивів, викладених в ч.4 ст.130 КУпАП, зокрема те, що він як водій умисно вживав алкоголь після ДТП, наприклад з мотивів неповаги чи байдужості до дій працівників поліції, або з метою приховати справжній стан алкогольного сп`яніння на момент вчинення ДТП чи зупинки транспортного засобу.
Апелянт вважає, що вживання ним сидру не може трактуватися як підстава до притягнення його за ч.4 ст.130 КУпАП, оскільки сидр не відноситься до алкогольних напоїв, а є слабоалкогольним напоєм, утворюється в результаті бродіння яблучного соку, насиченого киснем, і виробляється без додавання спирту.
Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення апелянта ОСОБА_1 та його представника – адвоката Горобця С.О., які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, дослідивши доводи апеляційної скарги, вважаю, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з наступних підстав.
Згідно ст.245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності із законом.
Відповідно до вимог ст.280 КУпАП, суд, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Зі змісту ст. 252 КУпАП вбачається, що оцінка доказів при розгляді справ про адміністративні правопорушення ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні усіх обставин справи в їх сукупності.
Згідно зі ст.251 КУпАП на основі доказів встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, поясненнями свідків та іншими документами.
Вживання особою, яка керувала транспортним засобом, після дорожньо-транспортної пригоди за її участю алкоголю, наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником), або після того, як транспортний засіб був зупинений на вимогу поліцейського, до проведення уповноваженою особою медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, чи до прийняття рішення про звільнення від проведення такого огляду, тягне за собою адміністративну відповідальність, передбачену ч. 4 ст. 130 КУпАП.
Відповідно до п.2.10 «є» ПДР України, у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний: до проведення медичного огляду не вживати без призначення медичного працівника алкоголю, наркотиків, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі (крім тих, які входять до офіційно затвердженого складу аптечки).
За змістом п.2.5 Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.
Висновок місцевого суду про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вживанні особою, яка керувала транспортним засобом, після дорожньо-транспортної пригоди за її участю алкоголю за обставин, встановлених у постанові судді місцевого суду, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи, підтверджений наявними в матеріалах справи доказами, а саме: даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №2293від 15.02.2023 в якому зафіксовано факт вчинення адміністративного правопорушення ОСОБА_1 за ч.4 ст. 130 КУпАП; даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 229312 від 15.02.2023 у в якому зафіксовано факт вчинення адміністративного правопорушення ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП; даними рапорту поліцейського Геращенка В.О., даними схеми місця ДТП від 15.02.2023; даними відеозаписів із фіксацією обставин вчинених правопорушень.
Слід зазначити, що ОСОБА_1 в суді першої інстанції визнав свою причетність до вчинення ДТП та вживання спиртних напоїв разом зі своїми друзями ОСОБА_2 та ОСОБА_3 . 
Доводи апеляційної скарги відносно того, що працівники поліції при складанні протоколу про адміністративне правопорушення неправильно застосували норми матеріального права, а саме не вірно зазначили частину ст.130 КУпАП, спростовуються наявним в матеріалах справи відеозаписом з нагрудної камери працівників поліції, з якого вбачається, що ОСОБА_1 беззаперечно та без примусу з боку працівників поліції відмовився від законної вимоги про проходження огляду на стан сп`яніння як за допомогою технічних засобів, так і в закладі охорони здоров`я. Вбачається, що ОСОБА_1 було роз`яснено належним чином суть правопорушень, які йому інкримінуються, зокрема і наслідки вживання алкогольних напоїв після ДТП. ОСОБА_1 підтвердив про вживання ним алкоголю після ДТП (диск з відеофіксацією події від 15.02.2023 17:08:56), вважаючи, що не здійснює цим будь-яких протиправних дій. 
Під час апеляційного розгляду справи апелянтом не були спростовані об`єктивні висновки суду першої інстанції, якими було надано оцінку відеозапису, як належному та допустимому доказу. 
Доводи апелянта про те, що сидр, який він вживав після дорожньо - транспортної пригоди, не є алкогольним напоєм, а є слабоалкогольним напоєм та не містить спирту, а тому він не може бути притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.4 ст.130 КУпАП, апеляційний суд вважає безпідставними . 
Так, основні правила виробництва та зберігання плодово-ягідних вин і сидру, КДУ 00011050-15.94.10-2:2008, затверджені та надано чинності Мінагрополітики України 03.12.2008, уведені вперше зі скасуванням в Україні чинності «Основних правил производства плодових вин», затверджених Головупрдержпродресурсів при Держкомісії РМ СРСР з продовольства та закупівлі 12.05.1990, регламентують основні правила виробництва та зберігання плодово-ягідних вин і сидру містять наступні визначення та правила.
Сидр - слабоалкогольний напій, виготовлений методом повного або часткового спиртового бродіння яблучних соків з подальшим можливим насиченням діоксидом вуглецю ендогенного або екзогенного походження. Під час виробництва сидрів допускається використовувати концентровані яблучні соки як підсолоджуючий інгредієнт перед та (або) після бродіння (до 50 % у перерахунку на відновлений сік) і мед натуральний, а також проведення спеціальних технологічних прийомів (додавання рослинної таніномісткої сировини, біологічне кислотопониження та ін.) для забезпечення специфічних властивостей напою.
Частиною 7 вказаних правил, встановлено, що сидр повинен вироблятися згідно з вимогами ДСТУ 4836 «Сидри. Загальні технічні умови» за технологічними інструкціями, затвердженими у встановленому порядку.
В залежності від об`ємної частки етилового спирту сидри поділяють на: легкі (1,2 - 4,9 %), звичайні (5,0 - 6,9 %), міцні (7,0 - 8,5 %). 
Отже, з зазначеного вбачається, що сидр у своєму складі має етиловий спирт - алкоголь, а тому в даному випадку апеляційний суд вважає, що вживання ОСОБА_4 сидру, а як вбачається з відеозапису після ДТП під час спілкування з працівниками поліції ним була випита не одна пляшка цього напою, і стан його сп`яніння до кінця встановлення обстави події та здійснення процесуальних дій став тяжчим, і на це звернув увагу працівник поліції у спілкуванні з ОСОБА_4 , свідчить, що останній вживав алкоголь після ДТП, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.4 ст.130 КУпАП.
Інші доводи апеляційної скарги не містять посилання на нові факти чи засоби доказування, які б вказували на незаконність ухваленої у справі постанови.
У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королвства» від 29.06.2007 Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.
За таких обставин, апеляційний суд вважає, що винуватість ОСОБА_1 у порушенні пунктів 2.10 є, 2.5 Правил дорожнього руху України підтверджується належними та допустимим доказами.
Як встановлено під час апеляційного розгляду, місцевий суд дав належну оцінку всім доказам у справі, проаналізував їх у сукупності та взаємозв`язку з іншими доказами, та дійшов правильного висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 ч.4 КУпАП.
Вид адміністративного стягнення ОСОБА_1 судом призначений з урахуванням вимог ст.33, ст. 36 КУпАП, в межах санкції ч.4 ст.130 КУпАП.
Під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції, будь-яких вагомих доказів та доводів на спростування правильності висновків суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 130 КУпАП, не надано.
Враховуючи наведене, апеляційний суд приходить до висновку про те, що при розгляді даної справи суддя місцевого суду повною мірою дотримався вимог ст. ст.245,251,252,278,280,283 КУпАП, правильно встановив всі фактичні обставини справи та дійшов обґрунтованого висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.4 ст.130, ст.124 КУпАП.
Апеляційним переглядом справи про адміністративне правопорушення в оскарженій частині не встановлено порушення судом першої інстанції норм процесуального права чи неправильного застосування норм матеріального права. 
Висновки суду відповідають фактичним обставинам справи, та не спростовуються доводами апеляційної скарги.
За таких обставин підстав для скасування постанови місцевого суду за ч.4 ст. 130 КУпАП відносно ОСОБА_1 немає.

Керуючись ст.294 КУпАП, суддя, - 

п о с т а н о в и л а :

Постанову Придніпровського районного суду м. Черкаси від 29 березня 2023 року про притягнення  ОСОБА_1  до адміністративної відповідальності за ч.4 ст.130, ст.124 КУпАП – залишити без змін, а апеляційну скаргу  ОСОБА_1   - залишити без задоволення.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя І.А. Соломка