ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

19 квітня 2023 року 	м. Дніпро	справа № 183/5092/22	

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого - судді  Малиш Н.І. (доповідач),  суддів:  Щербака А.А., Баранник Н.П.,     
розглянувши в порядку письмового провадження в залі судового засідання Третього апеляційного адміністративного суду в м. Дніпрі апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Автотрансопртне підприємство "ТІР" на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 06 грудня 2022 року (суддя 1-ї інстанції Жукова Є.О.) у справі №183/5092/22 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Автотрансопртне підприємство "ТІР" до Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправною та скасування постанови про застосування адміністративно-господарського штрафу від 03.08.2022р. №317974,-

ВСТАНОВИВ:
Товариство з обмеженою відповідальністю “Автотрансопртне підприємство "ТІР” звернулось до суду з позовом до Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправною та скасування постанови №317974 від 03.08.2022 року по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, якою Товариство з обмеженою відповідальністю «Автотранспортне підприємство «TIP» притягнуто до адміністративної відповідальності за абзацом 3 частини першої статті 60 Закону України «Про автомобільний транспорт» та накладено адміністративно-господарський штраф у сумі 17000 (сімнадцять тисяч) гривень; закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно Товариства з обмеженою відповідальністю «Автотранспортне підприємство «ТІР» за абзацом 3 частини першої статті 60 Закону України «Про автомобільний транспорт»; стягнення з відповідача за рахунок бюджетних асигнувань Державної служби України з безпеки на транспорті на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Автотранспортне підприємство «ТІР» понесених судових витрат по сплаті судового збору у розмірі 2508 гривень.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що оскаржувана постанова є протиправною, винесеною з порушенням норм чинного законодавства, і такою, що підлягає скасуванню, з огляду на те, що відповідачем пропущено строк розгляду справи про порушення, не взято до уваги той факт, що вимога про наявність реєстраційного талону на позивача не є імперативною, а протокол перевірки та адаптації тахографа не міститься у переліку обов`язкових документів.
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 06 грудня 2022 року у задоволенні позову відмовлено.
На вказане рішення суду першої інстанції позивачем подана апеляційна скарга, в якій просить скасувати рішення та прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги.
Апеляційна скарга обґрунтована тим, що судом першої інстанції не надано належної оцінки доводам позивача, а також невірно застосовані норми матеріального права при вирішенні спору.
Відповідачем на апеляційну скаргу подано відзив, який обгрунтував тим, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку відмовляючи у задоволенні позову.
На виконання пункту 3 частини 1 статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції розглядає справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.
Колегія суддів доходить висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що у ході перевірки, проведеної 11.01.2022р. (проводилась на підставі направлення на перевірку від 10.01.2022 року №014450), старшим державним інспектором Мальованим С.I. на а/д Н-23,227 км за маршрутом внутрішнього перевезення небезпечних вантажів був зроблений огляд транспортного засобу DAF FT XF 95, AE4690HM, CXX 659908 - серія і номер свідоцтва про реєстрацію, н/причеп цистерна GLOSTER, AE8049XP, НОМЕР_1 - серія і номер свідоцтва про реєстрацію, що належать ОСОБА_1 та використовується позивачем – ТОВ «Автотранспортне підприємство «ТІР» були виявлені порушення законодавства про автомобільний транспорт.
Так, під час перевірки виявлено порушення ст. 34 Закону України «Про автомобільний транспорт, п.3.3. Наказу Мінтрансзв`язку №385 від 24.06.2010 року, п.п. 2 п.27 Постанови Кабінету Міністрів України № 1001 від 02.12.2015 року. Відповідальність за які передбачена ст. 60 ЗУ «Про автомобільний транспорт» абзац 3, частиною 1, перевезення небезпечного вантажу, за відсутності на момент проведення перевірки документів визначених статтею 48 Закону України «Про автомобільний транспорт», а саме: відсутній протокол перевірки та адаптації тахографа, відсутній тимчасовий реєстраційний талон на ТОВ «Автотранспортне підприємство «ТІР».
03.08.2022р. винесено оскаржувану постанову № 317974 на підставі акта про проведення перевірки дотримання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час здійснення перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом №326403 від 11.01.2022 р. Вказаною постановою на підставі абзацу 3 частини 1 статті 60 Закону №2344-III на позивача накладено адміністративно-господарський штраф у сумі 17000 грн.
Суд першої інстанції, відмовляючи у задоволенні позову дійшов висновку, що оскаржуване рішення відповідача прийнято у відповідності до норм чинного законодавства.
Не погодившись з правомірністю винесення вказаної постанови, позивач звернувся до суду з даним позовом.
Переглядаючи судове рішення колегія суддів суду апеляційної інстанції доходить наступного висновку.
Спірним у справі є правомірність накладення штрафу на позивача з підстав неоформлення реєстраційного талону на позивача та протоколу перевірки та адаптації тахографа, оскільки за позицією позивача наявність таких документів не передбачена нормами ст. 48 Закону України “Про автомобільний транспорт” при здійсненні внутрішніх перевезень та строки прийняття спірної постанови.
Спірні правовідносини врегульовані нормами Закону України “Про автомобільний транспорт” (Закон №2344), Наказом Міністерства транспорту та зв`язку України 24.06.2010 №385, затверджено Інструкцію з використання контрольних пристроїв (тахографів) на автомобільному транспорті (Інструкція №385), Положення про робочий час і час відпочинку водіїв колісних транспортних засобів, затверджене наказом Міністерства транспорту та зв`язку України від 07.06.2010 №340 (далі – Положення №340).
Відповідно до ст. 18 Закону №2344, з метою організації безпечної праці та ефективного контролю за роботою водіїв транспортних засобів автомобільні перевізники зобов`язані: організовувати роботу водіїв транспортних засобів, режими їх праці та відпочинку відповідно до вимог законодавства України; здійснювати заходи, спрямовані на забезпечення безпеки дорожнього руху; забезпечувати виконання вимог законодавства з питань охорони праці; здійснювати організацію та контроль за своєчасним проходженням водіями медичного огляду, забезпечувати їх санітарно-побутовими приміщеннями й обладнанням.
Контроль за роботою водіїв транспортних засобів має забезпечувати належне виконання покладених на них обов`язків і включає організацію перевірок режимів їх праці та відпочинку, а також виконання водіями транспортних засобів вимог цього Закону та законодавства про працю.
Положення щодо режимів праці та відпочинку водіїв транспортних засобів визначається законодавством.
Статтею 48 Закону №2344 передбачено, що автомобільні перевізники, водії повинні мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи на підставі яких виконуються вантажні перевезення.
Документами для здійснення внутрішніх перевезень вантажів є:
для автомобільного перевізника - документ, що засвідчує використання транспортного засобу на законних підставах, інші документи, передбачені законодавством;
для водія - посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, товарно-транспортна накладна або інший визначений законодавством документ на вантаж, інші документи, передбачені законодавством.
Таким чином вірними є висновки суду першої інстанції, що до переліку документів для здійснення внутрішніх перевезень вантажів визначених статтею 48 Закону №2344 віднесено також інші документи, що передбачені законодавством.
Відповідно до положень ст. 49 Закону №2344, водій транспортного засобу зобов`язаний мати при собі та передавати для перевірки уповноваженим на те посадовим особам документи, передбачені законодавством, для здійснення зазначених перевезень, дотримуватися визначеного режиму праці та відпочинку.
Інструкції №385 визначає порядок установлення, технічного обслуговування та використання контрольних пристроїв (тахографів) на автомобільних транспортних засобах (крім таксі), які використовуються для надання послуг з перевезення пасажирів та вантажів.
Пунктом 1.3 Інструкції №385 визначено, що ця Інструкція поширюється на суб`єктів господарювання, які проводять діяльність у сфері надання послуг з перевезення пасажирів та/або вантажів автомобільними транспортними засобами (крім таксі).
Відповідно до пункту 1.4 Інструкції №385 терміни вживаються у такому значенні:
- контрольний пристрій (тахограф) - обладнання, яке є засобом вимірювальної техніки, призначене для встановлення на транспортних засобах для показу та реєстрації в автоматичному чи напівавтоматичному режимі інформації про рух таких транспортних засобів та про певні періоди роботи їхніх водіїв;
- картка - картка контрольного пристрою (тахографа) з вбудованою мікросхемою, призначена для використання в цифровому тахографі;
- тахокарта - бланк, призначений для внесення й зберігання зареєстрованих даних, який вводять в аналоговий контрольний пристрій (тахограф) та на якому маркувальні пристрої останнього здійснюють безперервну реєстрацію інформації, що підлягає фіксуванню відповідно до положень ЄУТР (994_016).
Згідно з пунктом 2.4 Інструкції №385, транспортні засоби, призначені для перевезення небезпечних вантажів, обладнують тахографами з урахуванням положень пунктів 2.1 - 2.3 цього розділу та відповідно до законодавства щодо встановлення вимог до конструкцій таких транспортних засобів.
Відповідно до пункту 3.3 Інструкції №385, водій транспортного засобу, обладнаного тахографом:
- забезпечує правильну експлуатацію тахографа та управління режимами його роботи відповідно до інструкції виробника тахографа;
- своєчасно встановлює, змінює і заповнює тахокарти та забезпечує їх належне зберігання;
- використовує тахокарти (у разі використання аналогового тахографа) або у разі використання цифрового тахографа - особисту картку водія кожного дня, протягом якого керував транспортним засобом;
- має при собі: протокол про перевірку та адаптацію тахографа до транспортного засобу; заповнені тахокарти у кількості, що передбачена ЄУТР (994_016), або картку водія чи роздруківку даних роботи тахографа у разі обладнання транспортного засобу цифровим тахографом;
- у разі несправності або пошкодження аналогового тахографа своєчасно записує від руки дані щодо режиму роботи та відпочинку на зворотному боці тахокарти, де нанесена сітка з відповідними графічними позначками, інформує про це відповідну посадову особу перевізника, з яким водій перебуває у трудових відносинах (для найманих водіїв);
- у разі несправності або пошкодження цифрового тахографа або картки до нього своєчасно записує від руки дані щодо режиму роботи та відпочинку на зворотному боці аркуша, призначеного для роздруківки даних, що використовують у даному тахографі, та забезпечує належне зберігання таких записів.
Відповідно до пункту 1.5 Положення №340 у цьому Положенні терміни вживаються в такому значенні: автомобільний перевізник - фізична або юридична особа, яка здійснює на комерційній основі чи за власний кошт перевезення пасажирів чи/та вантажів транспортними засобами (далі - Перевізник); тахограф - контрольний пристрій, який встановлюється на ТЗ для показу та реєстрації інформації про рух ТЗ.
Згідно з пунктом 6.3 Положення №340 водій, що керує ТЗ, який не обладнаний тахографом, веде індивідуальну контрольну книжку водія (додаток 3).
Саме визначити про дотримання визначеного режим праці та відпочинку водія можливо з оформленої особистої картка водія та роздруківки даних роботи цифрового тахографа.
Таким чином доводи позивача про відсутність визначення нормами ст. 48 Закону №2344 про обов`язковість документів для внутрішніх перевезень, що були відсутні у водія, є безпідставними.
Щодо доводів позивача про відсутність необхідності у позивача оформлення тимчасового реєстраційного талону.
Відповідно матеріалам справи, позивач є ліцензіатом з перевезення небезпечних вантажів.
Постановою КМУ №1001 від 02.12.2015р. затверджено Ліцензійні умови провадження господарської діяльності з перевезення пасажирів, небезпечних вантажів та небезпечних відходів автомобільним транспортом, міжнародних перевезень пасажирів та вантажів автомобільним транспортом.
Відповідно до пап. 2 п. 27 вказаної постанови, до використання під час провадження господарської діяльності допускаються транспортні засоби, які: є власністю ліцензіата та мають свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу або надані ліцензіату в оренду, кредит, лізинг і мають свідоцтво про реєстрацію та тимчасовий реєстраційний талон, якщо передбачено їх оформлення.
Оскльки позивач не є власником транспортного засобу, яким позивач здійснював перевезення небезпечного вантажу, а використовує такий за договором позички, порушення встановлено вірно.
Як свідчать встановлені обставини справи, під час перевірки транспортного засобу  DAF FT XF 95, AE4690HM, були відсутні протокол перевірки та адаптації тахографа та тимчасовий реєстраційний талон, які відповідно до статті 48 Закону №2344 та пункту 3.3. Інструкції №385 повинні знаходитись у водія. Таким чином порушення встановлено вірно.
Щодо доводів позивача про протиправність постанови про застосування адміністративно-господарського штрафу з підстав прийняття постанови поза межами строку розгляду справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт, встановленого підзаконним нормативно-правовим актом.
Щодо доводів скаржника стосовно порушення відповідачем двомісячного строку розгляду справи, суд зазначає таке.
Відповідно до п. 25 Порядку № 1567 справа про порушення розглядається в територіальному органі Укртрансбезпеки за місцезнаходженням автомобільного перевізника або за місцем виявлення порушення (за письмовою заявою уповноваженої особи автомобільного перевізника) не пізніше ніж протягом двох місяців з дня його виявлення.
Водночас, за своєю правовою природою адміністративно-господарські штрафи за порушення законодавства про автомобільний транспорт установлені ст. 60 Закону України № 2344 є видом адміністративно-господарських санкцій, що застосовуються уповноваженими органами державної влади до суб`єктів господарювання за порушення встановлених законодавчими актами правил здійснення господарської діяльності.
Відповідно до ст. 250 Господарського кодексу України адміністративно-господарські санкції можуть бути застосовані до суб`єкта господарювання протягом шести місяців з дня виявлення порушення, але не пізніш як через один рік з дня порушення цим суб`єктом встановлених законодавчими актами правил здійснення господарської діяльності, крім випадків, передбачених законом.
У зв`язку з цим розгляд відповідачем справи понад 2 місяці не свідчить про незаконність оскарженої постанови і не має наслідком її скасування.
Отже, доводи скаржника стосовно порушення відповідачем двомісячного строку розгляду справи правового значення для вирішення спору не мають. 
З урахуванням викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення.
Розподіл судових витрат не здійснюється у відповідності до норм ст. 139 КАС України.
Керуючись ст. ст. 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Автотранспортне підприємство "ТІР"– залишити без задоволення.
Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 06 грудня 2022 року у справі №183/5092/22 – залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку у випадках та строки визначені ст.ст 328, 329 КАС України.

Головуючий - суддя                                                                      Н.І. Малиш 

                               суддя                                                                      А.А. Щербак 

                               суддя                                                                      Н.П. Баранник