Головуючий І інстанції: О.О. Кукоба

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 травня 2023 р. 	Справа № 440/7086/22	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді Катунова В.В.,
Суддів: Ральченка І.М. ,  Бершова Г.Є. ,
розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Управління соціального захисту населення виконавчого комітету Шевченківської районної у м. Полтаві ради на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 21.12.2022, вул. Пушкарівська, 9/26, м. Полтава,  36039, по справі № 440/7086/22
за позовом              ОСОБА_1  
до             Управління соціального захисту населення виконавчого комітету Шевченківської районної у м. Полтаві ради                    
про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 (надалі - позивач, ОСОБА_1 ) звернулась до суду з позовом до управління соціального захисту населення виконавчого комітету Шевченківської районної у місті Полтаві ради (надалі - відповідач, УСЗН Виконкому Шевченківської районної у м. Полтаві ради), та з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог, просила суд:
- визнати протиправними дії відповідача щодо відмови у призначенні їй допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам за Порядком надання допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам, затвердженим постановою КМУ від 20.03.2022 №332;
- визнати протиправним та скасувати рішення від 15.06.2022 №С01-13/155-01-04/4;
- зобов`язати відповідача ухвалити рішення про призначення ОСОБА_1 з 01.05.2022 допомоги на проживання та виплачувати з вказаної дати допомогу на проживання внутрішньо переміщеним особам у розмірі 2000,00 грн щомісячно;
- стягнути з відповідача суму несплаченої допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам за травень - вересень 2022 року у розмірі 10000,00 грн;
- стягнути з відповідача моральну шкоду у розмірі 6500,00 грн.
Позовні вимоги обґрунтувала посиланням на те, що відповідач безпідставно відмовив у призначенні та виплаті їй з травня 2022 року допомоги на проживання, оскільки вона є внутрішньо переміщеною особою, а врахування періоду набуття статусу ВПО для визначення права на отримання спірної допомоги носить дискримінаційний характер.
Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 21.12.2022 адміністративний позов задоволено частково. 
Визнано протиправними дії управління соціального захисту населення виконавчого комітету Шевченківської районної у місті Полтаві ради щодо відмови у призначенні ОСОБА_1 з 01.05.2022 допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам відповідно до Порядку надання допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20.03.2022 №332.
Зобов`язано управління соціального захисту населення виконавчого комітету Шевченківської районної у місті Полтаві ради призначити ОСОБА_1 з 01.05.2022 допомогу на проживання внутрішньо переміщеним особам відповідно до Порядку надання допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20.03.2022 №332, та провести відповідні виплати.
У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції в частині задоволених позовних вимог, відповідачем подано апеляційну скаргу, згідно з якою апелянт просить суд скасувати оскаржуване рішення в цій частині, та прийняти постанову про відмову в задоволенні позовних вимог в повному обсязі, посилаючись на  неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи,  неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права.
В апеляцій скарзі відповідач зазначає про відсутність підстав для призначення та виплати позивачу допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам, оскільки вона набула статусу ВПО у 2016 році, станом на 24.02.2022 проживала у м. Полтава, що не відноситься до зони ведення бойових дій, та втратила право на отримання відповідної допомоги з травня 2018 року.
Відповідно до п.п. 1, 3 ч.1 ст.311 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі: відсутності клопотань від усіх учасників справи про розгляд справи за їх участю; подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).
Оскільки оскаржуване рішення суду першої інстанції було розглянуто в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи і сторонами не заявлялись клопотання про розгляд справи за їх участі, колегія суддів вирішила розглядати справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.
Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши докази по справі, дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.
Судом першої інстанції встановлено та підтверджено в суді апеляційної інстанції, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянкою України, що підтверджено копією паспорта громадянина України серії НОМЕР_1 /а.с. 8/.
Місце проживання позивача з 10.02.2009 зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1 /а.с. 8 - зворот/.
Залученою до матеріалів справи довідкою УСЗН Виконкому Шевченківської районної у м. Полтаві ради від 14.08.2017 №1603-4272 підтверджено, що позивач є внутрішньо переміщеною особою та зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 /а.с. 10/.
За повідомленням відповідача, ОСОБА_1 перебуває на обліку в УСЗН Виконкому Шевченківської районної у м. Полтаві ради як внутрішньо переміщена особа з 01.08.2016 разом з дітьми: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .
З 01.08.2016 позивачу була призначена щомісячна допомога ВПО для покриття витрат на проживання, у т.ч. на оплату житлово-комунальних послуг, відповідно до Порядку надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, затвердженого постановою КМУ від 01.10.2014 №505.
У період з 30.08.2016 по 30.01.2018 ОСОБА_1 працювала на посаді юрисконсульта 1-ї категорії сектору договірно-правової роботи юридичного відділу структурного підрозділу "Донецька дирекція залізничних перевезень регіональної філії "Донецька залізниця" ПАТ "Укрзалізниця", з 14.02.2018 по 10.11.2018 перебувала на обліку у Полтавській міськрайонній філії Полтавського обласного центру зайнятості як безробітна /а.с. 11-12, 27/, а з лютого 2019 року по січень 2022 року працювала у ФОП ОСОБА_4 /а.с. 25-26/.
З 30.05.2018 виплату допомоги на проживання ОСОБА_1 припинено на підставі пункту 7 Порядку №505 /а.с. 56/, матеріали справи не містять відомостей, що позивач до 24.02.2022 зверталась до відповідача із заявами про поновлення виплати їй допомоги на проживання.
Водночас відповідач з 30.05.2018 продовжував виплачувати згадану допомогу на двох синів позивача у загальному розмірі 2000,00 грн щомісячно /а.с. 56/. Допомога на проживання у зазначеному розмірі виплачувалась щомісячно до 14.02.2022 /а.с. 55/.
14.02.2022 позивач звернулась до УСЗН Виконкому Шевченківської районної у м. Полтаві ради із заявою, у якій просила призначити з 15.02.2022 на неї та її двох синів щомісячну адресну допомогу для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг /а.с. 53-54/.
Рішенням УСЗН Виконкому Шевченківської районної у м. Полтаві ради від 01.03.2022 призначено з 15.02.2022 виплату допомоги переміщеним особам на проживання у розмірі по 1000,00 грн ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , позивачу допомогу не призначено /а.с. 52/.
Залученою до матеріалів справи довідкою Центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат у Полтавській області від 29.09.2022 №975 підтверджено, що у лютому та березні 2022 року сім`ї позивача виплачена допомога на проживання у розмірі 2000,00 грн щомісячно, а з квітня по вересень 2022 року - по 6000,00 грн щомісячно /а.с. 51/.
02.06.2022 УСЗН Виконкому Шевченківської районної у м. Полтаві ради отримано заяву ОСОБА_1 від 27.05.2022, у якій позивач просила надати їй з травня 2022 року допомогу на проживання відповідно до абзацу восьмого пункту 3 Порядку №332 /а.с. 58/.
Листом УСЗН Виконкому Шевченківської районної у м. Полтаві ради від 15.06.2022 вих.№С01-13/155-01-04/4 позивача повідомлено про відсутність у неї права на отримання допомоги на проживання, оскільки вона є внутрішньо переміщеною особою з серпня 2016 року і постійно проживала в регіоні, що не включений до переліку адміністративно-територіальних одиниць, що розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають у тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні), а також станом на 01.03.2022 не отримувала відповідну допомогу.
Не погодившись з такою позицією органу соціального захисту населення, позивач звернулась до суду з цим позовом.
Частково задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з протиправності дій відповідача щодо відмови у призначенні ОСОБА_1 допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам відповідно до Порядку №332 та наявності підстав для зобов`язання відповідача ухвалити рішення про призначення їй з 01.05.2022 допомоги на проживання з проведенням відповідних виплат.
Колегія суддів погоджується з вказаним висновком суду першої інстанції та зазначає наступне.
Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
У силу абзацу першого частини першої статті 1 Закону України від 20.10.2014 №1706-VII "Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб" (надалі - Закон №1706-VII) внутрішньо переміщеною особою є громадянин України, іноземець або особа без громадянства, яка перебуває на території України на законних підставах та має право на постійне проживання в Україні, яку змусили залишити або покинути своє місце проживання у результаті або з метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту, тимчасової окупації, повсюдних проявів насильства, порушень прав людини та надзвичайних ситуацій природного чи техногенного характеру.
Частиною першою статті 4 Закону №1706-VII визначено, що факт внутрішнього переміщення підтверджується довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, що діє безстроково, крім випадків, передбачених статтею 12 цього Закону.
Постановою Кабінету Міністрів України від 01.10.2014 №505 "Про надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг" установлено щомісячну адресну допомогу внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг.
Також цією постановою затверджено Порядок надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг (надалі - Порядок №505).
За змістом пункту 3 Порядку №505 грошова допомога внутрішньо переміщеним особам призначається на сім`ю та виплачується одному з її членів за умови надання письмової згоди у довільній формі про виплату йому грошової допомоги від інших членів сім`ї (далі - уповноважений представник сім`ї) у таких розмірах: для осіб, які отримують пенсію, та інших осіб, які досягли пенсійного віку (крім осіб з інвалідністю), дітей, осіб, які досягли 18-річного віку та продовжують навчання за денною формою в закладах освіти, що забезпечують здобуття повної загальної середньої, професійної (професійно-технічної) або вищої освіти, до закінчення таких закладів, але не довше ніж до досягнення ними 23 років, - 1000 гривень на одну особу (члена сім`ї); для працездатних осіб -      442 гривні на одну особу (члена сім`ї).
Особам працездатного віку, яким виплату грошової допомоги було припинено відповідно до пункту 7 цього Порядку, грошова допомога не призначається, крім осіб, які після припинення виплати грошової допомоги втратили працездатність.
Відповідно до абзаців першого, другого пункту 7 Порядку №505 якщо у складі сім`ї, якій призначено грошову допомогу, є особи працездатного віку (крім громадян, які доглядають за дітьми до досягнення ними трирічного віку; громадян, які доглядають за дітьми, що потребують догляду протягом часу, визначеного у медичному висновку лікарсько-консультативної комісії, але не більш як до досягнення ними шестирічного віку; громадян, які мають трьох і більше дітей віком до 16 років і доглядають за ними; громадян, які доглядають за особами з інвалідністю I групи або дітьми з інвалідністю віком до 18 років, або особами з інвалідністю I чи II групи внаслідок психічного розладу, або особами, які досягли 80-річного віку; а також фізичних осіб, які надають соціальні послуги, та студентів денної форми навчання), які не працевлаштувалися, в тому числі за сприянням державної служби зайнятості, або перебувають в трудових відносинах з роботодавцями на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях, Автономній Республіці Крим і м. Севастополі, в населених пунктах, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та населених пунктах, що розташовані на лінії зіткнення, але фактично не працюють, протягом двох місяців з дня призначення виплати грошової допомоги, її розмір для працездатних членів сім`ї на наступні два місяці зменшується на 50 відсотків, а на наступний період - припиняється.
У разі звільнення та подальшого непрацевлаштування працездатного члена сім`ї грошова допомога на цього члена сім`ї через два місяці з дня, що настає за днем звільнення, зменшується на 50 відсотків, а через чотири місяці з дня, що настає за днем звільнення, - припиняється.
Особи працездатного віку, яким призначено грошову допомогу, зобов`язані інформувати у триденний строк уповноважений орган про факт працевлаштування або перебування на обліку як безробітних.
У силу абзацу третього пункту 12 Порядку №505 виплата грошової допомоги припиняється з наступного місяця у разі надання інформації державної служби зайнятості про те, що працездатні члени сім`ї протягом чотирьох місяців не працевлаштувалися за сприянням державної служби зайнятості.
А відповідно до абзацу восьмого цього пункту, виплата грошової допомоги може бути поновлена, якщо протягом місяця з місяця припинення її виплати уповноважений представник сім`ї повідомив уповноваженому органу про зміну обставин, які вплинули на припинення виплати грошової допомоги.
Постановою Кабінету Міністрів України від 20.03.2022 №332 "Деякі питання виплати допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам" затверджено Порядок надання допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам (надалі - Порядок №332) та на цій підставі з 22.03.2022 втратив чинність Порядок №505.
Згідно з пунктом 2 Порядку №332 (у редакції на дату набрання чинності) допомога надається особам, які перемістилися з тимчасово окупованої території Автономної Республіки Крим і м. Севастополя, а також території адміністративно-територіальної одиниці, де проводяться бойові дії та що визначена в переліку адміністративно-територіальних одиниць, на території яких платникам єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, які перебувають на обліку на відповідній території, може надаватися допомога в рамках Програми “єПідтримка”, затвердженому розпорядженням Кабінету Міністрів України від   6 березня 2022 р. № 204.
Водночас пунктом 2 Порядку №332 у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 28.06.2022 №740 "Деякі питання захисту прав депортованих та внутрішньо переміщених осіб" внесені зміни до Порядку №332, зокрема в абзаці першому пункту 2 слова “Автономної Республіки Крим і м. Севастополя” замінено словами “Російською Федерацією території України”.
Пунктом 3 Порядку №332 (у редакції на дату набрання чинності) передбачено, що допомога надається щомісячно з місяця звернення на період введення воєнного стану та одного місяця після його припинення чи скасування на кожну внутрішньо переміщену особу, відомості про яку включено до Єдиної інформаційної бази даних про внутрішньо переміщених осіб, у таких розмірах: для осіб з інвалідністю та дітей - 3000 гривень; для інших осіб - 2000 гривень.
Допомога виплачується за повний місяць незалежно від дати звернення за її наданням та дати припинення чи скасування воєнного стану.
Допомога на проживання призначається автоматично без подання додаткового звернення внутрішньо переміщеним особам, які станом на 1 березня 2022 р. отримували щомісячну адресну допомогу внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 1 жовтня 2014 р. № 505 “Про надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг” (Офіційний вісник України, 2014 р., № 80, ст. 2271). Виплата допомоги внутрішньо переміщеним особам за місяці, у яких вони отримували щомісячну адресну допомогу внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, у тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, не здійснюється.
Допомога не надається внутрішньо переміщеним особам, які були обліковані як внутрішньо переміщені особи до 24 лютого 2022 р. у регіонах, що не включені до переліку, зазначеному в абзаці першому пункту 2 цього Порядку, за винятком осіб, які отримували щомісячну адресну допомогу внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, у тому числі на оплату житлово-комунальних послуг.
Постановою Кабінету Міністрів України від 16.04.2022 №457 "Про підтримку окремих категорій населення, яке постраждало у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України" пункт 3 Порядку №332 доповнено абзацами восьмим та дев`ятим такого змісту:
“Починаючи з травня 2022 р. допомога надається внутрішньо переміщеним особам, які перемістилися з території територіальних громад, що розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні), а також внутрішньо переміщеним особам, у яких житло зруйноване або непридатне для проживання внаслідок пошкодження і які подали заявку на відшкодування відповідних втрат, зокрема через Єдиний державний вебпортал електронних послуг.
Перелік територіальних громад, що розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні), затверджується Мінреінтеграції за погодженням з Міноборони на підставі пропозицій відповідних обласних, Київської міської військових адміністрацій.”.
Постановою Кабінету Міністрів України від 19.08.2022 №923 "Про внесення змін до Порядку надання допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам" абзац сьомий пункту 3 Порядку №332 викладено у такій редакції: “Допомога не надається внутрішньо переміщеним особам, які були обліковані як внутрішньо переміщені особи до 24 лютого 2022 р., крім осіб, які отримували щомісячну адресну допомогу внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, у тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, та осіб, які повторно перемістилися з тимчасово окупованої території Російською Федерацією території України, території територіальних громад, що розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні) після 24 лютого 2022 року.”.
За змістом пункту 6 Порядку №332 для отримання допомоги внутрішньо переміщена особа заповнює заяву, яка формується засобами Єдиного державного веб-порталу електронних послуг, зокрема з використанням мобільного додатка Порталу Дія (далі - Портал Дія).
Заява про надання допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам за формою згідно з додатком 1 може бути також подана до структурного підрозділу з питань соціального захисту населення районних, районних у м. Києві держадміністрацій, виконавчих органів міських, районних у містах (у разі утворення) рад (далі - органи соціального захисту населення), уповноваженої особи виконавчого органу сільської, селищної, міської ради або центру надання адміністративних послуг.
Як вбачається з матеріалів справи, предметом цього спору є правовідносини щодо наявності підстав для призначення та виплати позивачу з травня 2022 року допомоги на проживання на підставі Порядку №332.
Судовим розглядом встановлено, що позивач відноситься до вразливих верств соціального населення, є внутрішньо переміщеною особою, соціальний захист яких є позитивним зобов`язанням держави та превалює над іншими зобов`язаннями.
Внаслідок збройної агресії російської федерації проти України позивач разом з двома малолітніми дітьми була вимушена переселитись з тимчасово окупованої території м. Донецька Донецької області, а з лютого 2022 року через воєнні дії втратила роботу, з урахуванням чого гарантована Порядком №332 допомога на проживання фактично є єдиним джерелом соціального забезпечення ОСОБА_1 .
За змістом пункту 23 рішення Європейського суду з прав людини від 10.03.2011 у справі "Сук проти України": "держава на власний розсуд визначає, які доплати надавати своїм працівникам із державного бюджету. Держава може ввести, призупинити або припинити їх виплату, вносячи відповідні законодавчі зміни. Однак, якщо законодавча норма, яка передбачає певні доплати, є чинною, а передбачені умови - дотриманими, державні органи не можуть відмовляти у їх наданні, доки законодавче положення залишається чинним (див. рішення у справі "Кечко проти України» (Kechko v. Ukraine), згадане вище, пункт 23)".
Підпунктом 1 пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 16.04.2022 №457 "Про підтримку окремих категорій населення, яке постраждало у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України" установлено, що для підтримки окремих категорій населення, яке постраждало у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, внутрішньо переміщеним особам, відомості про яких включено до Єдиної інформаційної бази даних про внутрішньо переміщених осіб, надається допомога на проживання внутрішньо переміщеним особам відповідно до Порядку надання допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20 березня 2022 р. № 332 “Деякі питання виплати допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам”.
Цією постановою пункт 3 Постанови №332 доповнено абзацами такого змісту: “Починаючи з травня 2022 р. допомога надається внутрішньо переміщеним особам, які перемістилися з території територіальних громад, що розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні), а також внутрішньо переміщеним особам, у яких житло зруйноване або непридатне для проживання внаслідок пошкодження і які подали заявку на відшкодування відповідних втрат, зокрема через Єдиний державний вебпортал електронних послуг.
Перелік територіальних громад, що розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні), затверджується Мінреінтеграції за погодженням з Міноборони на підставі пропозицій відповідних обласних, Київської міської військових адміністрацій.”.
Постановою Кабінету Міністрів України від 07.05.2022 №562 "Про затвердження Положення про інформаційну систему формування переліку територіальних громад, які розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні)" абзац дев`ятий пункту 3 Порядку №332 викладено в такій редакції: “Перелік територіальних громад, які розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні), формується в електронній формі відповідно до Положення про інформаційну систему формування переліку територіальних громад, які розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 7 травня 2022 р. № 562, а у разі відсутності технічної можливості формування такого переліку в електронній формі - затверджується Мінреінтеграції за погодженням з Міноборони на підставі пропозицій відповідних обласних, Київської міської військових адміністрацій.”.
Отже, з 01.05.2022 виплату допомоги на проживання поширено на усіх внутрішньо переміщених осіб, які перемістилися з тимчасово окупованої російською федерацією території України.
При цьому Порядок №332 (у редакції, чинній з 01.05.2022) не ставив виникнення в особи права на отримання спірної допомоги у залежність від моменту набуття статусу внутрішньо переміщеної особи: до 24.02.2022 чи після цієї дати.
З урахуванням наведеного, колегія суддів визнає безпідставними доводи відповідача про відсутність у ОСОБА_1 права на отримання з 01.05.2022 допомоги на проживання, що мотивовані твердженням про набуття позивачем статусу внутрішньо перемішеної особи у 2016 році та проживання станом на 24.02.2022 у м. Полтаві Полтавської області.
Позивач є внутрішньо переміщеною особою, яка у 2016 році разом з двома малолітніми синами перемістилась з м. Донецьк Донецької області до м. Полтави Полтавської області та з 01.08.2016 перебувають на обліку в Управлінні як внутрішньо переміщені особи, що визнає відповідач.
Донецьку міську територіальну громаду віднесено до Переліку територіальних громад, які розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні) наказом Мінінтеграції від 28.04.2022 №80.
Таким чином, станом на 01.05.2022 позивач відносилась до осіб, які перемістилися з території територіальних громад, що розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні).
А тому, на позивача поширювались наведені вище положення абзацу восьмого пункту 3 Порядку №332. Як наслідок, ОСОБА_1 мала право на отримання з 01.05.2022 допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам.
На підставі викладеного, колегія суддів приходить до висновку, що відмова Управління у призначенні позивачу такої допомоги є безпідставною.
За змістом абзацу першого пункту 6 Порядку №332 для отримання допомоги внутрішньо переміщена особа заповнює заяву, яка формується засобами Єдиного державного веб-порталу електронних послуг, зокрема з використанням мобільного додатка Порталу Дія.
Водночас абзацом чотирнадцятим пункту 6 Порядку №332 (у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 17.05.2022 №602) було передбачено, що заява про надання допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам за формою згідно з додатком 1 може бути також подана до структурного підрозділу з питань соціального захисту населення районних, районних у м. Києві держадміністрацій, виконавчих органів міських, районних у містах (у разі утворення) рад (далі - органи соціального захисту населення), уповноваженої особи виконавчого органу сільської, селищної, міської ради або центру надання адміністративних послуг.   
Колегія суддів враховує, що подана ОСОБА_1 до Управління 02.06.2022 заява про призначення допомоги на проживання внутрішньо переміщеній особі оформлена довільно та не відповідала формі, наведеній у додатку 1 до Порядку №332.
Проте наведена обставина, не є достатньою самостійною підставою для позбавлення позивача права на отримання спірної допомоги, адже зміст поданої нею заяви /а.с. 59/ давав можливість відповідачу достеменно встановити суть прохання заявника та ухвалити рішення відповідно до вимог чинного законодавства.
На підставі викладеного, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність підстав для визнання протиправними дій Управління щодо відмови у призначенні ОСОБА_1 допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам відповідно до Порядку №332 та зобов`язання відповідача ухвалити рішення про призначення їй з 01.05.2022 допомоги на проживання з проведенням відповідних виплат.
Доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження в ході розгляду справи судом апеляційної інстанції, спростовані зібраними по справі доказами та встановленими обставинами, з наведених підстав висновків суду не спростовують.
Відповідно до ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Згідно ч. 1 ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Зважаючи на встановлені обставини справи, колегія суддів дійшла висновку, що рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 21.12.2022 року по справі №440/7086/22 прийнято з дотриманням норм чинного процесуального та матеріального права і підстав для його скасування не виявлено. 
Керуючись ст. ст. 243, 250,  311, 315,  316, 321 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Управління соціального захисту населення виконавчого комітету Шевченківської районної у м. Полтаві ради - залишити без задоволення.
Рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 21.12.2022 по справі № 440/7086/22  залишити без змін  . 
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України. 

Суддя-доповідач 		В.В. Катунов 	
Судді	   	І.М. Ральченко    Г.Є. Бершов