ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

10 квітня 2023 року 	м. Дніпро	справа № 280/4834/22	

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
судді-доповідача:  Шальєвої В.А.
суддів:                           Білак С.В., Олефіренко Н.А.,     
секретар судового засідання Соловей Л.О. 
за участі представника позивача Шевкопляс Т.В. (в режимі відеоконференцзв`язку)
представника відповідача Благодіра Р.В. (в режимі відеоконференцзв`язку),
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судового засідання Третього апеляційного адміністративного суду у м. Дніпрі апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Запорізький металургійний комбінат «Запоріжсталь» на рішення Запорізького  окружного адміністративного суду  від 31 жовтня 2022 року (суддя Максименко Л.Я., повне судове рішення складено 31 жовтня 2022 року) в справі № 280/4834/22 за позовом Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області до Публічного акціонерного товариства «Запорізький металургійний комбінат «Запоріжсталь» про стягнення заборгованості з фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах,
ВСТАНОВИВ:
Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (далі – ГУ ПФУ) звернулось до Запорізького окружного адміністративного суду з позовом до Публічного акціонерного товариства «Запорізький металургійний комбінат «Запоріжсталь» (далі – ПАТ «Запоріжсталь») про стягнення суми боргу з відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пенсій за віком, призначених на пільгових умовах згідно з пунктом «а» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» працівникам: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , ОСОБА_30 , ОСОБА_31 ,      ОСОБА_32 , ОСОБА_33 , ОСОБА_34 , ОСОБА_35 , ОСОБА_36 ,          ОСОБА_37 , ОСОБА_38 , ОСОБА_39 , ОСОБА_40 , ОСОБА_41 ,            ОСОБА_42 , ОСОБА_43 , ОСОБА_44 , ОСОБА_45 , ОСОБА_46 , ОСОБА_47 , ОСОБА_48 , ОСОБА_49 , ОСОБА_26 , ОСОБА_50 , ОСОБА_51 , ОСОБА_52 , ОСОБА_53 , ОСОБА_54 , ОСОБА_55 , ОСОБА_56 , ОСОБА_57 ,       ОСОБА_58 , ОСОБА_59 , ОСОБА_60 , ОСОБА_61 , ОСОБА_62 ,      ОСОБА_63 , ОСОБА_64 , ОСОБА_65 , ОСОБА_66 , ОСОБА_67 , ОСОБА_68 , ОСОБА_69 , ОСОБА_70 , ОСОБА_71 , ОСОБА_72 , ОСОБА_73 , ОСОБА_74 ,     ОСОБА_75 , ОСОБА_76 , ОСОБА_77 , ОСОБА_78 , ОСОБА_79 , ОСОБА_80 ,   ОСОБА_81 , ОСОБА_82 , ОСОБА_83 , ОСОБА_84 , ОСОБА_85 , ОСОБА_86 , ОСОБА_87 , ОСОБА_88 , ОСОБА_89 , ОСОБА_90 , ОСОБА_91 , ОСОБА_92 ,         ОСОБА_93 , ОСОБА_94 , ОСОБА_95 , за період з травня по червень 2022 року включно у розмірі 1 575  985,53 грн. 
Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 31 жовтня 2022 року позов задоволено, стягнуто з Публічного акціонерного товариства «Запорізький металургійний комбінат «Запоріжсталь» на користь Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області  суму боргу з відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пенсій за віком, призначених на пільгових умовах згідно з п. «а» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» працівникам відповідача: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , ОСОБА_30 , ОСОБА_31 , ОСОБА_32 , ОСОБА_33 , ОСОБА_34 , ОСОБА_35 , ОСОБА_36 , ОСОБА_37 , ОСОБА_38 , ОСОБА_39 , ОСОБА_40 , ОСОБА_41 , ОСОБА_42 , ОСОБА_43 , ОСОБА_44 , ОСОБА_45 , ОСОБА_46 , ОСОБА_47 , ОСОБА_48 , ОСОБА_49 , ОСОБА_26 , ОСОБА_50 , ОСОБА_51 , ОСОБА_52 , ОСОБА_53 , ОСОБА_54 , ОСОБА_55 , ОСОБА_56 , ОСОБА_57 , ОСОБА_58 , ОСОБА_59 , ОСОБА_60 , ОСОБА_61 , ОСОБА_62 , ОСОБА_63 , ОСОБА_64 , ОСОБА_65 , ОСОБА_66 , ОСОБА_67 , ОСОБА_68 , ОСОБА_69 , ОСОБА_70 , ОСОБА_71 , ОСОБА_72 , ОСОБА_73 , ОСОБА_74 , ОСОБА_75 , ОСОБА_76 , ОСОБА_77 , ОСОБА_78 , ОСОБА_79 , ОСОБА_80 , ОСОБА_81 , ОСОБА_82 , ОСОБА_83 , ОСОБА_84 , ОСОБА_85 , ОСОБА_86 , ОСОБА_87 , ОСОБА_88 , ОСОБА_89 , ОСОБА_90 , ОСОБА_91 , ОСОБА_92 , ОСОБА_93 , ОСОБА_94 , ОСОБА_95 , за період з травня по червень 2022 року включно у розмірі 1 575  985,53 грн. 
В апеляційній скарзі відповідач просить скасувати рішення з підстав неповного з`ясування обставин, що мають значення для справи, неправильного застосування судом першої інстанції норм матеріального права, порушення норм процесуального права, ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову.
Вказує, що позивачем не додержано приписи  ч. 2 ст. 161 КАС України стосовно надання доказів надсилання відповідачу поданих до суду документів, що є підставою для залишення позову без руху.
Вважає необґрунтованою відмову у задоволенні клопотання відповідача про витребування у позивача протоколів про призначення пенсій, розрахунків стажу, уточнюючих довідок, довідок про виплачену пенсію.
Зазначає, що у позові зазначено 96 осіб, а довідки надано лише по 91 особі; розрахунок суми позову складений станом на 25 червня 2022 року, а довідки датовані 25 липня 2022 року; предметом позову є стягнення фактичних витрат за період травень-червень 2022 року, а в довідках період зазначено квітень-травень 2022 року.
На думку апелянта, розрахунки та довідки не є безперечним доказом, що підтверджує фактично понесені позивачем витрати, адже належними доказами є первинні документи (виписки з банківського рахунку пенсіонера, відривні талони із підписом пенсіонера, що підтверджують факт отримання пенсії).
Вважає необґрунтованим висновок суду першої інстанції, що належним доказом направлення відповідачу розрахунків є рекомендоване повідомлення, адже таке повідомлення  не містить інформації  щодо направлення саме таких розрахунків, тому вважає, що відсутні докази направлення відповідачу розрахунків. 
Крім того, вказує на відсутність доказів  на підтвердження наявності заборгованості, адже не підтверджено належними доказами саме факту виплати пенсій.
В судовому засіданні представник відповідача апеляційну скаргу підтримав та просив її задовольнити.
Представник позивача в судовому засіданні просив в задоволенні апеляційної скарги відмовити.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника відповідача та представника позивача, перевіривши  законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд доходить висновку, що апеляційна скарга не може бути задоволена з наступних підстав.
Судом першої інстанції встановлено, що ПАТ «Запорізький металургійний комбінат «Запоріжсталь» є юридичною особою, яка зареєстрована в ЄДРПОУ.
Відповідач за правилами Закону України «Про збір на обов`язкове державне пенсійне страхування» є платником збору на обов`язкове державне пенсійне страхування, а також платником страхових внесків відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Відповідно до виданих відповідачем довідок про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній та на підставі ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» колишнім працівникам ПАТ «Запоріжсталь» призначена та виплачується пенсія на пільгових умовах.
Згідно з розрахунками фактичних витрат на виплату та доставку пенсій відповідачу по вказаним громадянам за період з травня по червень 2022 року включно нараховано 1 575  985,53 грн. фактичних витрат на виплату та доставку пенсій за віком, призначених на пільгових умовах згідно з п. «а» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».
Розрахунки фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», в частині пенсій, призначених відповідно до пункту «а» ст.    13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», направлені на адресу відповідача, проте сума на відшкодування витрат на виплату та доставку пільгових пенсій ПАТ «Запоріжсталь» за період з травня по червень 2022 року включно не сплачена.
Врахувавши, що розрахунки фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій складені з дотриманням всіх необхідних вимог, розмір суми відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пенсій визначено позивачем з дотриманням вимог діючого законодавства, фактична виплата пенсії підтверджується довідкою, наданою до матеріалів справи позивачем, доведеність отримання відповідачем розрахунків, не сплату заборгованості по відшкодуванню фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, відповідачем, суд першої інстанції дійшов висновку про обґрунтованість вимог про стягнення заборгованості по відшкодуванню витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах за Списком № 1, за період з травня по червень 2022 року включно у сумі 1 575  985,53 грн. 
Суд визнає приведений висновок обґрунтованим, з огляду на наступне.
Судом встановлено, що в ПАТ «Запоріжсталь»    працювали особи, які були зайняті на роботах  з шкідливими і важкими умовами праці, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах, відповідно до пункту    «а»  статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», і яким призначені пенсії на пільгових умовах за    Списком № 1, що підтверджується    наявними в матеріалах справи копіями довідок, виданих відповідачем.
Позивачем направлено ПАТ «Запоріжсталь» розрахунки фактичних витрат на виплату та доставку пенсій від 04 травня 2022 року № 40-13/0605 з травня 2022 року та від 03 червня 2022 року № 47-13/0605 з червня 2022 року, які отримані відповідачем, що підтверджено рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.
Відповідачем не відшкодовано ГУ ПФУ фактичні витрати на виплату та доставку пенсій за віком, призначених на пільгових умовах відповідно до п.  «а»  ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», за період з травня по червень 2022 року, сума витрат за цей період становить 1 575  985,53 грн. 
Вирішуючи спірні правовідносини, суд виходить з наступного.
Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»  від № 09 липня 2003 року № 1058-IV (далі – Закон № 1058-IV) регулюються принципи, засади, механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, питання призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду.
Законом України від 31 травня 2005 року № 2613-IV, який набрав чинності 01 січня 2006 року, внесено зміни до розділу XV «Прикінцеві положення» Закону № 1058-IV.
За змістом пункту 2  розділу XV «Прикінцеві положення» Закону №1058-IV  пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за  списком № 1  та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за  списком № 2  виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, які відповідно до цього Закону мають право на пенсію на пільгових умовах, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.
До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону.
Покриття витрат Пенсійного фонду на виплату і доставку пенсій за віком, призначених на пільгових умовах відповідно до статей 13 і 14  Закону України  «Про пенсійне забезпечення» та  частин другої  і  третьої  статті 114 цього Закону до досягнення пенсійного віку, визначеного  статтею 26  цього Закону, здійснюється у такому порядку:
підприємства та організації (крім сільськогосподарських товаровиробників, віднесених до четвертої групи платників єдиного податку, що визначені  підпунктом 4  пункту 291.4 статті 291 Податкового кодексу України) вносять до Пенсійного фонду плату, що покриває фактичні витрати на виплату і доставку пенсій особам, які були зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за  списком № 1  виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, крім тих, які були безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт та рудників за списком робіт і професій, затвердженим Кабінетом Міністрів України; на виплату і доставку пенсій особам, які були зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за  списком № 2  виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, а також на інших роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до  статті 13  Закону України "Про пенсійне забезпечення" та  частини другої  статті 114 цього Закону, - до набуття права на пенсію за віком відповідно до цього Закону за раніше діючим порядком.
На момент набрання чинності  Законом № 1058-IV    питання щодо відшкодування витрат на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до пункту «а»  статті 13 Закону    України «Про пенсійне забезпечення»,  було врегульовано  Законом    України від 26 червня 1997 року № 400/97-ВР «Про збір на обов`язкове державне пенсійне страхування»  (далі -  Закон № 400/97-ВР), відповідно до пунктів 1 та 2 статті 1 якого відповідач є платником збору на обов`язкове    державне пенсійне забезпечення.
Питання стягнення заборгованості зі сплати внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування (далі - страхові внески), сплати збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з окремих видів господарських операцій та інших платежів до бюджету Пенсійного фонду України, нарахування і сплати фінансових санкцій та пені, а також відшкодування підприємствами витрат Пенсійного фонду України на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах визначаються Інструкцією про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, затвердженої  постановою правління Пенсійного фонду України від 19 грудня 2003 року № 21-1, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 16 січня 2004 року за № 64/8663 (далі – Інструкція).
Згідно з пунктом 6.1 Інструкції для платників, зазначених у  підпункті 2.1.1  пункту 2.1 розділу 2 цієї Інструкції (крім платників, віднесених до четвертої групи платників єдиного податку, що визначені у  підпункті 4  пункту 291.4 статті 291 глави 1 розділу XIV Податкового кодексу України), відшкодуванню підлягають фактичні витрати на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах відповідно до  статті 13  Закону України “Про пенсійне забезпечення” до набрання чинності Законом України від 03 жовтня 2017 року  № 2148-VІІІ  “Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій” та призначених відповідно до  частини другої  статті 114 Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування”:
особам, які були зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, крім тих, які були безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт та рудників за Списком робіт і професій, затвердженим Кабінетом Міністрів України;
особам, які були зайняті на інших роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до  пунктів “б”-“з”  статті 13 Закону України “Про пенсійне забезпечення” та  пунктів 2-8  частини другої статті 114 Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування”.
Пунктом 6.4 Інструкції передбачено, що розмір сум до відшкодування на поточний рік визначається органами Пенсійного фонду України щорічно у розрахунках фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до частини 2  "Прикінцевих положень"  Закону (згідно з  додатками 6  та  7), які надсилаються підприємствам до 20-го січня поточного року та протягом місяця з новопризначених (перерахованих) пенсій.
Відповідно до пункту 6.5 Інструкції розрахунки формуються програмними засобами Інтегрованої комплексної інформаційної системи (ІКІС) Пенсійного фонду України до 01 січня поточного року та протягом місяця з дня прийняття рішення про призначення нової пенсії (підсистема «Призначення та виплата пенсій на базі електронної пенсійної справи» (ППВП ЕПС)) за даними відомостей, сформованих згідно з  додатком 8. Уповноважені особи підписують розрахунки та передають їх підрозділам, відповідальним за направлення їх платникам.
Абзацом першим пункту 6.7 Інструкції встановлено, що підприємства щомісяця до 25-го числа вносять до Пенсійного фонду зазначену в розрахунку місячну суму фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах.
Отже, витрати на виплату та доставку пенсій, призначених особам відповідно до пункту «а» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення»  за списком № 1,  покриваються підприємствами та організаціями.
Позивачем складені розрахунки фактичних витрат на виплату і доставку пенсій, які направлені відповідачу.
Як вказувалось раніше та зазначено  у  розрахунках фактичних витрат на виплату і доставку пільгових пенсій, відповідач мав сплатити за травень-червень 2022 року суму відшкодування фактичних витрат на виплату і доставку пільгових пенсій за Списком № 1 у розмірі 1 575  985,53 грн.  
ПАТ «Запоріжсталь» не відшкодовано суму фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за травень-червень 2022 року, у зв`язку з чим наявна заборгованість відповідача перед позивачем у зазначеному розмірі, яка обґрунтована стягнута судом першої інстанції з відповідача.
Доводи відповідача про неврахування судом першої інстанції відсутності доказів фактичного понесення витрат на виплату та доставку пенсій суд визнає необґрунтованими, як й доводи про відсутність доказів  на підтвердження наявності заборгованості та не підтвердження належними доказами саме факту виплати пенсій.
Відповідно до пункту 9.2 Порядку ведення органами Пенсійного фонду України обліку надходження сум платежів, затвердженого  постановою правління Пенсійного фонду України від 27 вересня 2010 року № 21-2,  (далі - Порядок № 21-2) за бажанням платника органами Пенсійного фонду проводиться звірення розрахунків за всіма платежами, які сплачуються ним за звітний період. За платежами, за якими виникли розбіжності, за бажанням платника друкуються картки особових рахунків платників.
Звірення розрахунків оформляється складанням акта, про що робиться відмітка у книзі обліку актів звірення розрахунків платників, яка ведеться у відділі обліку надходження платежів, за формою згідно з  додатком 2. Акт звірення складається у розрізі карток особових рахунків платників у довільній формі з використанням можливості програмного забезпечення.
При збігові сальдо розрахунків за даними платника з даними органу Пенсійного фонду розрахунки на 1 січня вважаються звіреними. Якщо сальдо розрахунків на 1 січня за даними платника не збігається з даними відповідного органу Пенсійного фонду, то акт звірення є підставою для здійснення перевірки в порядку, встановленому законодавством.
Отже, відповідач не позбавлений можливості з`ясувати питання щодо фактичної виплати пенсії під час такої звірки, проте відповідачем проведення такої звірки не ініційовано, з питання проведення звірки відповідач не звертався до органу Пенсійного фонду. 
Посилання апелянта на те, що розрахунки та довідки не є безперечним доказом, що підтверджує фактично понесені позивачем витрати, адже належними доказами є первинні документи (виписки з банківського рахунку пенсіонера, відривні талони із підписом пенсіонера, що підтверджують факт отримання пенсії), суд визнає необґрунтованими, позаяк не є предметом цього позову доведеність фактичної виплати пенсії особам, зазначеним у позові.   
Стосовно такого аргументу апелянта, як відсутність належних доказів отримання відповідачем розрахунків, оскільки рекомендоване повідомлення  не містить інформації  щодо направлення саме таких розрахунків, суд зазначає, що факт направлення таких розрахунків відповідачу підтверджено листами про направлення таких розрахунків, а також рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення уповноваженій особі позивача із розрахунком за травень 2022 року та відміткою отримувача на супровідному листі (розрахунків за червень 2022 року). 
Суд зауважує, що розрахунки фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, відповідачем не оскаржені, тому такі розрахунки за травень-червень 2022 року є чинними та є належними доказами понесення позивачем витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах.
Суд звертає увагу, що позивачем не наведено підстав в обґрунтування зазначення недостовірної інформації у довідках, довідки, які підтверджують пільговий стаж, не відкликано підприємством, тому вважається, що такі довідки є дійсними та є підставою для призначення та виплати вказаним вище особам пільгових пенсій, що, в свою чергу, обумовлює обов`язок підприємства на відшкодування органу Пенсійного фонду фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах таким особам.
Стосовно того, що позивачем позов подано без дотримання приписів  ч. 2 ст. 161 КАС України стосовно надання доказів надсилання відповідачу поданих до суду документів, що є підставою для залишення позову без руху, суд вказує, що таке порушення норм процесуального права не є підставою для скасування судового рішення та не дає підстави вважати висновок суду першої інстанції про доведеність несплати відповідачем фактичних витрат необґрунтованим. 
Зазначення апелянтом про необґрунтованість відмови у задоволенні клопотання про витребування у позивача протоколів про призначення пенсій, розрахунків стажу, уточнюючих довідок, довідок про виплачену пенсію також є безпідставними, адже факт виплати зазначеним в позові особам пенсії, її розмір, а також правомірність призначення такого виду пенсії, не є предметом доказування в цій справі, тому судом першої інстанції правильно відмовлено у задоволенні клопотання.  
Той факт, що у позові зазначено 96 осіб, а довідки надано лише по 91 особі; розрахунок суми позову складений станом на 25 червня 2022 року, а довідки датовані 25 липня 2022 року; предметом позову є стягнення фактичних витрат за період травень-червень 2022 року, а в довідках період зазначено квітень-травень 2022 року, не має правового значення в контексті спірних правовідносин, позаяк розмір фактичних витрат, що мають бути відшкодовані відповідачем, зазначений у розрахунках, які є єдиними документами, які підтверджують фактичні витрати на виплату та доставку пенсії, призначених на пільгових умовах. 
З урахуванням викладеного суд дійшов висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення.
Керуючись ст. ст. 6, 7, 8, 9,  242, 243,  308,  315,  316, 321,  322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд   
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Запорізький металургійний комбінат «Запоріжсталь» на рішення Запорізького  окружного адміністративного суду  від 31 жовтня 2022 року в справі № 280/4834/22 залишити без задоволення.
Рішення Запорізького  окружного адміністративного суду  від 31 жовтня 2022 року в справі № 280/4834/22 за позовом Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області до Публічного акціонерного товариства «Запорізький металургійний комбінат «Запоріжсталь» про стягнення заборгованості з фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, залишити без змін.
Постанова  набирає законної сили з дати її прийняття 10 квітня 2023 року та може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня  складення повного судового рішення.
          Повне судове рішення складено 11 квітня 2023 року.
   
             Суддя-доповідач                                                                      В.А. Шальєва 

                               суддя                                                                      С.В. Білак 

                               суддя                                                                      Н.А. Олефіренко