УХВАЛА
про закриття касаційного провадження

22 червня 2023 року 

м. Київ

справа №160/1033/21
адміністративне провадження № К/9901/39576/21 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
головуючого судді Кравчука В.М., суддів Єзерова А.А., Стародуба О.П.,

розглянув у порядку письмового провадження адміністративну справу
за касаційною скаргою  ОСОБА_1 
на постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 30 вересня 2021 року (колегія у складі суддів Бишевської Н.А., Добродняк І.Ю., Семененка Я.В.) 
у справі № 160/1033/21
за позовом  ОСОБА_1   
до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області 
про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії. 

І. РУХ СПРАВИ

1.          У січні 2021 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, в якому просила:
-          визнати протиправними дії відповідача, які виразилися у перерахунку пенсії з розрахунку 60% від розміру заробітної плати, обмеженні її максимального розміру десятьма мінімальними розмірами прожиткового мінімуму для осіб, що втратили працездатність, і які оформлені рішенням № 912030173941 від 30.10.2020;
-          зобов`язати відповідача здійснити з 01.10.2020 перерахунок пенсії за вислугу років відповідно до Закону України «Про прокуратуру» з розрахунку 90 відсотків від заробітної плати, вказаної у довідці Дніпропетровської обласної прокуратури від 15.10.2020 за № 21-300вих20, без обмеження пенсії максимальним розміром та виплатити різницю між фактично отриманою та належною до сплати сумою пенсії за вислугу років.

IІ. ОБСТАВИНИ СПРАВИ

2.          Судами встановлено, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області та отримує пенсію за вислугу років призначену на підставі ст.50-1 Закону України "Про прокуратуру" у редакції, що діяла на момент призначення пенсії, у розмірі 90 відсотків від суми місячної заробітної плати.
3.          26.10.2020 ОСОБА_1 звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області із заявою про перерахунок пенсії, додавши до цієї заяви, зокрема довідку Дніпропетровської обласної прокуратури від 15.10.2020 №21-300вих-20.
4.          30.10.2020 рішенням №912030173941 Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області здійснило перерахунок пенсії позивачці у розмірі 60% від заробітної плати, вказаної у довідці Дніпропетровської обласної прокуратури від 15.10.2020 №21-300вих-20 з обмеженням виплати десятьма мінімальними розмірами прожиткового мінімуму для осіб, що втратили працездатність.
5.          04.11.2020 позивач звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області із заявою, в якій просила роз`яснити щодо здійснення перерахунку пенсії у розмірі 60% від заробітної плати, з обмеженням виплати десятьма мінімальними розмірами прожиткового мінімуму для осіб, що втратили працездатність та просила здійснити перерахунок пенсії у розмірі 90 відсотків від заробітної плати, вказаної у довідці Дніпропетровської обласної прокуратури від 15.10.2020 за № 21-300вих20, без обмеження пенсії максимальним розміром.
6.          11.11.2020 Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області листом №22100-22654/К-03/8-0400/20 позивачку повідомило, що органом ПФ України проведено перерахунок пенсії за вислугу років з 01.10.2020 на підставі довідки Дніпропетровської обласної прокуратури від 15.10.2020 № 21-300 вих-20 з урахуванням рішення Конституційного Суду України від 13.12.2019 № 7-р(ІІ)2019, а саме: - ч.2 ст. 86 Закону № 1697-VІІ яка передбачає розраховувати пенсію за вислугу років у розмірі 60% від суми місячної (чинної) заробітної плати прокурорів;- у ч.15 ст.86 Закону № 1697-VІІ зазначено, що максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, встановлених для осіб, які втратили працездатність.
7.          Вважаючи такі дії відповідача протиправними, позивач звернулася до суду з цим позовом.

ІIІ. АРГУМЕНТИ СТОРІН

8.          В обґрунтування позовних вимог позивач покликалася на те, що при перерахунку пенсії пенсіонерам органів прокуратури має застосовуватися норма, що визначає розмір пенсії у відсотках, яка діяла на момент призначення пенсії ( ст.50-1 Закону № 1789-ХІІ).
Разом з тим, відповідно до пункту 2 Розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №3668-VІ обмеження пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) максимальним розміром, встановленим цим Законом, не поширюється на пенсіонерів, яким пенсія (щомісячне довічне грошове утримання ) призначена до набрання чинності цим Законом.
Звуження та обмеження змісту й обсягу цього права шляхом прийняття нових законів або внесення змін до чинних законів відповідно до ст. 22 Конституції України не допускається. 
9.          Відповідач заперечував проти задоволення позовних вимог. Покликався на те, що  надана відмова є такою, що відповідає вимогам чинного законодавства, оскільки стаття 86 Закону України «Про прокуратуру» передбачає розрахунок пенсії у розмірі 60% від суми місячної заробітної плати та максимальний розмір пенсії не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів встановлених для осіб які втратили працездатність.

ІV. ОЦІНКА СУДІВ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ

10.          Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17.03.2021 позов задоволено.
11.          Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції дійшов висновку, що положення ч. 2 ст.86 Закону №1697 щодо розміру пенсії застосовуються при призначенні пенсій прокурорським працівникам у разі реалізації ними первинного права на пенсійне забезпечення, а не перерахунку вже призначеної пенсії, при перерахунку призначеної позивачу пенсії, тому, має застосовуватись норма, що визначає розмір пенсії у відсотках, яка діяла на момент призначення пенсії.
12.          Разом з тим, пенсія позивачу призначена відповідно до ст. 50-1 Закону № 1789-ХІІ в редакції, чинній на момент призначення пенсії, до набрання чинності Законом № 1697-VІІ, а тому до розміру позивача не можуть застосовуватися обмеження максимального розміру пенсії , визначені Законом України Про прокуратуру» № 1697- VІІ.
13.          При цьому, новий порядок призначення та виплати пенсій, встановлений Законами України від 02 березня 2015 року №213-VІІ, від 28 грудня 2014 року №76-VІІІ та від 14 жовтня 2014 року №1697-VІІ, не поширюється на пенсіонерів, яким пенсія призначена до набрання ними чинності, а тому до даних спірних правовідносин слід застосовувати норми ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» №1789-ХІІ (в редакції, чинній на час призначення позивачу пенсії), оскільки редакції вказаних законів звужують права позивача в частині розміру пенсії.
14.          Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 30.09.2021 рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17.03.2021, скасовано та прийнято нове - про відмову у задоволенні позовних вимог.
15.          Скасовуючи рішення суду першої інстанції та відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд апеляційної інстанції, враховуючи висновки Верховного Суду, викладені у рішенні від 14.09.2020 у зразковій справі №560/2120/20 (провадження №Пз/9901/9/20), яке залишено без змін постановою Великої Палати Верховного Суду від 20.01.2021, дійшов висновку, що, Держава, зменшуючи відсотковий розмір пенсії особам, яким її призначено за Законом №1697-VII, по відношенню до відсоткового розміру пенсії, що визначався Законом №1789-ХІІ, враховувала існуючі фінансово-економічні можливості Держави для можливості подальшого забезпечення соціальним захистом громадян, яким призначено пенсії за цим Законом та те, що розмір заробітної плати визначений за Законом №1697-VII є значно більшим ніж, визначений Законом №1789-ХІІ.
16.          У спірних правовідносинах не можуть бути застосовані різні закони при визначенні окремих складових, з яких обчислюється пенсія, оскільки в такому випадку особи, яким пенсія призначається за Законом №1697-VII набудуть права на її обрахунок на рівні 60 відсотків від складових заробітної плати визначеної Законом №1697-VII, в той час як особи, пенсію яким призначено на умовах Закону №1789-ХІІ ставлять питання щодо перерахунку їм пенсії на відсотковому рівні визначеному Законом №1789-ХІІ (від 80 відсотків до 90 відсотків) із застосуванням складових заробітної плати визначеної новим Законом №1697-VII.
17.          Такий підхід до застосування положень Законів №1789-ХІІ і №1697-VII порушує принцип правової визначеності для осіб, яким призначається пенсії за умовами нового Закону та поставить їх у менш сприятливе становище по відношенню до осіб, яким пенсія призначена на умовах Законом №1789-ХІІ.
18.          При цьому, таке застосування положень Законів №1789-ХІІ і №1697-VII не буде суперечити положенням статті 22 Конституції України, якою встановлено, що при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод, оскільки розмір перерахованої пенсії за Законом №1697-VII є більшим, ніж за Законом №1789-ХІІ, на підставі якого було призначено пенсію..
19.          Також пенсія перерахована відповідно до нормативно-правових актів, вказаних у статті 2 Закону №3668-VI, та розмір якої перевищує максимальний розмір, встановлений цим Законом, поширюються приписи законодавства, чинні на час здійснення такого перерахунку.

V. ДОВОДИ КАСАЦІЙНОЇ СКАРГИ

20.          У касаційній скарзі позивач просить скасувати рішення суду апеляційної інстанції та залишити в силі рішення суду першої інстанції.
21.          Скаржник покликається на те, що суд апеляційної інстанції помилково застосував до спірних правовідносин висновки Верховного Суду, висловлені у рішенні від 14.09.2020 у зразковій справі № 560/2120/20, оскільки у цій справі спору щодо відсоткового розміру заробітної плати для перерахунку пенсії та щодо обмеження пенсії максимальним розміром не існувало.
22.          Висновок щодо застосування статті 86 Закону України «Про прокуратуру» № 1697-VІІ зроблений судом без врахування правової позиції Верховного Суду у постанові від 10.09.2021 по справі № 580/5238/20, згідно якої при перерахунку пенсії прокурорів має застосовуватися норма, що визначає розмір місячного (чинного) заробітку у відсотках, що діяла на момент призначення пенсії, а наступні зміни законодавства стосувалися зміни розміру відсотків при призначенні пенсії прокурорам. 
23.          Також висновок суду апеляційної інстанції про те. що перерахунок пенсії у розмірі 90% призведе до ситуації непрямої дискримінації інших пенсіонерів з числа прокурорів суперечить висновку Великої Палати Верховного Суду, висловленому у постанові від 16.10.2019 у зразковій справі № 240/5401/18.
24.          В частині обмеження максимальним розміром пенсії, то у постанові від 04.03.2021 у справі № 589/3997/16-а Верховний Суд висловив правову позицію, яка полягала в тому , що до пенсії, призначеної до 01.01.2016 не застосовуються обмеження максимального розміру пенсії, визначені абзацом шостим частини п`ятнадцятої статті 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014.
25.          Відповідач подав пояснення, у яких з посиланням на постанову Верховного Суду у складі Судової палати з розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду від 21.12.2021 по справі № 580/5962/20, просить касаційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржуване судове рішення без змін.

VІ. ВИСНОВКИ ВЕРХОВНОГО СУДУ

26.          Вирішуючи питання щодо можливості касаційного перегляду за цією касаційною скаргою, Верховний Суд виходить із такого.
27.          Імперативними приписами частини четвертої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках: 1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; 2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні; 3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах; 4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами другою і третьою статті 353 цього Кодексу.
28.          Згідно з пунктом 4 частини другої статті 330 Кодексу адміністративного судочинства України у касаційній скарзі зазначаються підстава (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 328 цього Кодексу підстави (підстав).
29.          Частиною першою статті 341 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.
30.          Колегією суддів встановлено, що в межах визначеної скаржником підстави касаційного оскарження спірним є відсутність єдиної правозастосовної практики щодо застосували положення статті 86 Закону №   1697-VII, статті 50-1 Закону №  1789-XII, статті 2, абзацу 1 пункту 2 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 08.07.2011 №   3668-VI «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» (далі - Закон №   3668-VI) .
31.          Верховний Суд у складі Судової палати з розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду у постанові від 21.12.2021 у справі №580/5962/20 сформував наступний правовий висновок:

«….колегія суддів вважає за необхідне відступити від висновку, викладеного, зокрема у постанові Верховного Суду від 10.09.2021 у справі №  580/5238/20 у подібних правовідносинах, та сформувати правовий висновок, відповідно до якого до правовідносин щодо визначення відсоткового значення розміру пенсії, право на перерахунок якої виникло після набранням чинності Законом №1697-VII, повинні застосовуватись виключно норми цього Закону, зокрема частини другої статті 86, якими встановлено, що пенсія призначається в розмірі 60 відсотків від суми місячної (чинної) заробітної плати працівників прокуратури, а не норма, що визначає розмір місячного (чинного) заробітку у відсотках, яка діяла на момент призначення пенсії.»
«…колегія суддів вважає за необхідне відступити від висновків, викладених у постанові Верховного Суду від 04.03.2021 у справі №589/3997/16-а у подібних правовідносинах та сформувати правовий висновок, відповідно до якого пункт 2 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №3668-VI не скасовує обмеження максимального розміру пенсії, призначеної працівнику прокуратури до набрання чинності цим Законом, а встановлює особливе регулювання щодо застосування такого обмеження до осіб, яким пенсія призначена до набрання чинності Законом №3668-VI, і в яких розмір пенсії на момент набрання чинності цим Законом перевищував максимальний розмір. Зокрема, шляхом надання права на отримання пенсії у розмірі, який перевищує максимальний, без можливості її перерахунку до моменту, коли такий розмір відповідатиме максимальному розміру пенсії. Водночас з моменту відповідності розміру пенсії максимальному розміру пенсії, - поширення на її розмір загальних правил щодо обмежень, установлених статтею 50-1 Закону №1789-ХІІ, а з 14.10.2014 - абзацом шостим частини п`ятнадцятої статті 86 Закону №1697-VII.»
«…внаслідок перерахунку пенсії позивача її розмір перевищив максимальний… на спірні правовідносини поширюються положення абзацу шостого частини п`ятнадцятої статті 86 Закону №1697-VII, які встановлюють обмеження пенсії десятьма прожитковими мінімумами, установленими для осіб, які втратили працездатність. Отже, позовні вимоги Особа-1 у частині здійснення перерахунку пенсії без обмеження її максимальним розміром також є необґрунтованими та задоволенню не підлягають.»

32.          Верховний Суд звертає увагу, що правовідносини у цій справі цілком тотожні справі №580/5962/20 і колегія суддів не вбачає підстав для відступу від зазначених правових висновків.
33.          Отже, враховуючи зазначені вище висновки Верховного Суду, суд апеляційної інстанції дійшов вірного висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.
34.          Щодо посилань на висновки Верховного Суду, висловлені у постанові від 04.02.2019 у зразковій справі № 240/5401/18, то правовідносини не є подібними, оскільки стосуються правової оцінки ст.ст.43, 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», які не регулюють заявлені у цій справі спірні правовідносини.
35.          Відповідно до пункту 4 частини першої статті 339 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції закриває касаційне провадження, якщо після відкриття касаційного провадження виявилося, що Верховний Суд у своїй постанові вже викладав висновок щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах, порушеного в касаційній скарзі, або відступив від свого висновку щодо застосування норми права, наявність якого стала підставою для відкриття касаційного провадження, і суд апеляційної інстанції переглянув судове рішення відповідно до такого висновку (крім випадку, коли Верховний Суд вважає за необхідне відступити від такого висновку). Якщо ухвала про відкриття касаційного провадження мотивована також іншими підставами, за якими відсутні підстави для закриття провадження, касаційне провадження закривається лише в частині підстав, передбачених цим пунктом.
36.          Враховуючи те, що правовий висновок Верховного Суду з питань, що є спірними у справі, вже сформовано, касаційне провадження у справі слід закрити. 

Керуючись статтями 339, 355, 359 КАС України, Суд,-

УХВАЛИВ:

Закрити касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 30 вересня 2021 року у справі №160/1033/21.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання , є остаточною і не оскаржується.

Суддя                                                                                                              В.М. Кравчук

Суддя                                                                                                              А.А. Єзеров 

Суддя                                                                                                              О.П. Стародуб