ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 травня 2023 року	Львів	Справа № 500/3061/22 пров. № А/857/3741/23	

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі: 

головуючого судді                                                  Пліша М.А.,
суддів                                                                       Ніколіна В.В., Большакової О.О.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу Тернопільської обласної ради на рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 20 січня 2023 року (головуючий суддя Мандзій О.П., м. Тернопіль) по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Тернопільської обласної ради про визнання дії та бездіяльності протиправними,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулась в суд першої інстанції з адміністративним позовом до Тернопільської обласної ради, в якому просила зобов`язати відповідача як власника (засновника) вжити усіх необхідних заходів для припинення процесу ліквідації комунального некомерційного підприємства «Бережанський обласний дитячий гастроентерологічний санаторій» Тернопільської обласної ради, в тому числі:
зобов`язати Тернопільську обласну раду передати на розгляд відповідної чергової сесії Тернопільської обласної ради питання про виконання постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 11.03.2021 у справі №500/320/20 та прийняття рішення про відміну рішення про припинення юридичної особи Комунального некомерційного підприємства «Бережанський обласний дитячий гастроентерологічний санаторій» Тернопільської обласної ради прийнятого на підставі рішення Тернопільської обласної ради №1430 від 17.09.2019 та зареєстрованого в Єдиному державному реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 19.09.2019 для проведення державної реєстрації скасування процедури ліквідації;
надати для виконання суб`єкту державної реєстрації юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань примірник оригіналу (нотаріально засвідчена копію) рішення Тернопільської обласної ради про відміну рішення про припинення юридичної особи комунального некомерційного підприємства «Бережанський обласний дитячий гастроентерологічний санаторій» Тернопільської обласної ради для проведення державної реєстрації скасування процедури ліквідації санаторію.
Рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду від 20 січня 2023 року у позовні вимоги задоволено частково. Визнано протиправною бездіяльність Тернопільської обласної ради щодо не прийняття рішення про відміну рішення про припинення юридичної особи комунального некомерційного підприємства «Бережанський обласний дитячий гастроентерологічний санаторій» Тернопільської обласної ради.
Зобов`язано Тернопільську обласну раду прийняти рішення про відміну рішення про припинення юридичної особи комунального некомерційного підприємства «Бережанський обласний дитячий гастроентерологічний санаторій» Тернопільської обласної ради, прийнятого на підставі рішення одинадцятої сесії шостого скликання Тернопільської обласної ради «Про ліквідацію окремих закладів охорони здоров`я – об`єктів спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Тернопільської області та перейменування Тернопільського обласного центру комплексної реабілітації осіб з інвалідністю» №1430 від 17.09.2019, та надати суб`єкту державної реєстрації юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань примірник оригіналу (нотаріально засвідчена копію) такого рішення для державної реєстрації. У задоволенні решти позовних вимог відмовити.
Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції, Тернопільська обласна рада оскаржила його в апеляційному порядку, просить скасувати таке і постановити нове, яким відмовити у задоволення позовних вимог.
В апеляційній скарзі зазначає, що предметом розгляду даної справи є відміна рішення про припинення юридичної особи комунального некомерційного підприємства «Бережанський обласний дитячий гастроентерологічний санаторій» Тернопільської обласної ради, прийнятого на підставі рішення одинадцятої сесії шостого скликання Тернопільської обласної ради «Про ліквідацію окремих закладів охорони здоров`я - об`єктів спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Тернопільської області та перейменування Тернопільського обласного центру комплексної реабілітації осіб з інвалідністю» від 17 вересня 2019 року №1430.
Відповідно до положень статті 14 Закону України «Основи законодавства України про охорону здоров`я», який визначає правові, організаційні, економічні та соціальні засади охорони здоров`я в Україні, передбачено, що органи місцевого самоврядування реалізують державну політику у сфері охорони здоров`я в межах своїх повноважень, передбачених законом.
За змістом частини четвертої статті 16 цього Закону планування розвитку мережі державних і комунальних закладів охорони здоров`я, прийняття рішень про її оптимізацію, створення, реорганізацію, перепрофілювання державних і комунальних закладів охорони здоров`я здійснюються відповідно до закону органами, уповноваженими управляти об`єктами відповідно державної і комунальної власності.
Приймаючи рішення про утворення, реорганізацію, ліквідацію юридичних осіб Тернопільська обласна рада реалізовує організаційно-господарську діяльність та діє не як суб`єкт владних повноважень, а як засновник юридичної особи, а тому такі рішення не є рішеннями суб`єкта владних повноважень у розумінні Кодексу адміністративного судочинства України, а є рішеннями власника корпоративних прав (засновника) комунальної установи, необхідним для припинення (створення) юридичної особи.
Спори, пов`язані з діяльністю або припиненням діяльності юридичної особи, повинні розглядатися за правилами господарського судочинства.
Спір про відміну державної реєстрації юридичної особи є спором про наявність або відсутність цивільної правоздатності й господарської компетенції (можливості мати господарські права та обов`язки). При цьому, спір про відміну державної реєстрації припинення юридичної особи не є публічно-правовим та повинен вирішуватися за правилами господарського судочинства.
Аналогічні висновки у подібних правовідносинах викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 травня 2020 року у справі № 813/1232/18, предметом якої було рішення Сокальської районної ради Львівської області про створення комунальної установи.
Визначаючи юрисдикцію спору в цій справі, Велика Палата Верховного Суду зазначила, що районна рада, розпоряджаючись майном територіальної громади, реалізовувала організаційно-господарську діяльність, а тому оспорювані рішення в цьому випадку не є рішеннями суб`єкта владних повноважень, у розумінні КАС України, а є рішеннями власника (засновника), якими такий власник (засновник) реалізує своє право на створення комунальної установи.
Також, у постанові від 10 вересня 2019 року у справі № 921/36/18 Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що спори, пов`язані зі створенням, діяльністю, управлінням або припиненням діяльності юридичної особи, є корпоративними у розумінні пункту 3 частини першої статті 20 ГПК України незалежно від того, чи є позивач акціонером (учасником) юридичної особи, і мають розглядатися за правилами ГПК України.
У постанові від 09 вересня 2020 року у справі № 260/91/19 Велика Палата Верховного Суду, усуваючи розбіжності у висновках, викладених у постановах Великої Палати Верховного Суду у подібних правовідносинах, зазначила, що розмежування юрисдикції спорів про оскарження рішень ради як власника корпоративних прав (засновника) комунальної установи про створення, реорганізацію чи припинення діяльності такої установи в залежності від характеру та сфери діяльності такої комунальної установи не ґрунтується на положеннях законодавства.
Отже, спір у цій справі не відповідає наведеним вище критеріям публічно-правового спору, напрацьованим Великою Палатою Верховного Суду.
Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, установленим законом.
За практикою Європейського Суду з прав людини фраза «встановленого законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. У рішенні у справі «Занд проти Австрії», Комісія висловила думку, що термін «судом, встановленим законом» у пункті 1 статті 6 передбачає «усю організаційну структуру судів, включно з питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів» (пункт 24 рішення у справі «Сокуренко і Стригун проти України» від 20 липня 2006 року, заяви № 29458/04, № 29465/04).
Відповідно до пункту 1 частини першої статті 238 КАС України суд закриває провадження у справі, якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.
Відповідно до статті 1 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» (далі - Закон) заявником є позивач або уповноважена ним особа - у разі подання судового рішення, що набрало законної сили та має наслідком зміну відомостей в Єдиному державному реєстрі або про заборону вчинення реєстраційних дій в Єдиному державному реєстрі.
Згідно статті 9 Закону в Єдиному державному реєстрі містяться відомості зокрема про дату прийняття, дата набрання законної сили та номер судового рішення, на підставі якого проведено реєстраційну дію.
Враховуючи наведене, позивачка у цій справі та у справі № 500/320/20 ОСОБА_1 мала право звернутися до державного реєстратора для вчинення відповідних реєстраційних дій з постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 11 березня 2021 року у справі № 500/320/20 якою визнано протиправним та скасовано рішення одинадцятої сесії шостого скликання Тернопільської обласної ради «Про ліквідацію окремих закладів охорони здоров`я - об`єктів спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Тернопільської області та перейменування Тернопільського обласного центру комплексної реабілітації осіб з інвалідністю» від 17 вересня 2019 року № 1430.
Як захист права розуміють державно-примусову діяльність, спрямовану на відновлення порушеного права суб`єкта правовідносин та забезпечення виконання юридичного обов`язку зобов`язаною стороною. Спосіб захисту може бути визначений як концентрований вираз змісту (суті) міри державного примусу, за допомогою якого відбувається досягнення бажаного для особи, право чи інтерес якої порушені, правового результату. Спосіб захисту втілює безпосередню мету, якої прагне досягнути суб`єкт захисту (позивач), вважаючи, що таким чином буде припинене порушення (чи оспорювання) його прав, він компенсує витрати, що виникли у зв`язку з порушенням його прав, або в інший спосіб нівелює негативні наслідки порушення його прав.
Надаючи правову оцінку належності обраного заінтересованою особою способу захисту, слід зважати і на його ефективність з точки зору статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Згідно зі статтею 13 Конвенції кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.
При цьому, як ефективний засіб (спосіб) слід розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект.
Таким чином, ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.
Слід також зазначити, що коли особа звернулася до суду за захистом порушеного, невизнаного чи оспорюваного права або інтересу, а суд позов задовольнив, виконання його рішення має настільки, наскільки це можливо, відновити стан позивача, який існував до відповідного порушення, чи не допустити таке порушення. Судове рішення не має породжувати стан невизначеності у відносинах позивача з відповідачем і вимагати від них подальшого вчинення узгоджених дій для вичерпання конфлікту (див. пункт 22 постанови Великої Палати Верховного Суду від 08 лютого 2022 року у справі № 209/3085/20).
Крім того, за висновками Великої Палати Верховного Суду, викладеними в пункті 58 постанови від 26 січня 2021 року у справі № 522/1528/15-ц та пункті 23 постанови від 08 лютого 2022 року у справі № 209/3085/20, спосіб захисту права або інтересу має бути таким, щоб у позивача не виникала необхідність повторного звернення до суду.
Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 11 березня 2021 року скасовано рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 07 вересня 2020 року та визнано протиправним і скасовано рішення Тернопільської обласної ради від 17 вересня 2019 року № 1430 «Про ліквідацію окремих закладів охорони здоров`я об`єктів спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Тернопільської області та перейменування Тернопільського обласного центру комплексної реабілітації осіб з інвалідністю».
З огляду на наведене рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 20 січня 2023 року, яким визнано протиправною бездіяльність Тернопільської обласної ради щодо не прийняття рішення про відміну рішення про припинення юридичної особи комунального некомерційного підприємства «Бережанський обласний дитячий гастроентерологічний санаторій» Тернопільської обласної ради, зобов`язано Тернопільську обласну раду прийняти рішення про відміну рішення про припинення юридичної особи комунального некомерційного підприємства «Бережанський обласний дитячий гастроентерологічний санаторій» Тернопільської обласної ради (47501, Тернопільська область, місто Бережани, вулиця Шевченка, будинок 30, код ЄДРПОУ 02000406), прийнятого на підставі рішення одинадцятої сесії шостого скликання Тернопільської обласної ради «Про ліквідацію окремих закладів охорони здоров`я - об`єктів спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Тернопільської області та перейменування Тернопільського обласного центру комплексної реабілітації осіб з інвалідністю» від 17 вересня 2019 року №1430 не є процесуально правомірним.
Обрання позивачем неналежного способу захисту своїх прав є самостійною підставою для відмови в позові. Такий висновок сформульований, зокрема, у постановах Великої Палати Верховного Суду від 25 січня 2022 року у справі № 143/591/20 (підпункт 8.46), від 19 січня 2021 року у справі №916/1415/19 (підпункт 6.21), від 02 лютого 2021 року у справі № 925/642/19 (пункт 54), від 22 червня 2021 року у справі № 200/606/18 (пункт 76), від 23 листопада 2021 року у справі № 359/3373/16-ц (пункт 155).
Згідно з частиною сьомою статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» судові рішення не можуть бути переглянуті іншими органами чи особами поза межами судочинства.
У статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Рішенням Тернопільської обласної ради від 21 грудня 2022 року № 678 «Про ліквідацію комунального некомерційного підприємства «Бережанський обласний дитячий гастроентерологічний санаторій» Тернопільської обласної ради» відмінено процедуру ліквідації юридичної особи комунального некомерційного підприємства «Бережанський обласний дитячий гастроентерологічний санаторій» Тернопільської обласної ради (код ЄДРПОУ 02000406), яка була розпочата на підставі рішення Тернопільської обласної ради від 17 вересня 2019 року № 1430 «Про ліквідацію закладів охорони здоров`я - об`єктів спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Тернопільської області та перейменування Тернопільського обласного центру комплексної реабілітації осіб з інвалідністю» та зареєстрована в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань 19 вересня 2019 року за номером 16471100001001181. На підставі цього рішення вчинено реєстраційні дії.
23 грудня 2022 року внесено запис в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань за номером 1006471100004001181.
Отже, на час ухвалення Тернопільським окружним судом рішення, предмету спору не було.
У відзиві на апеляційну скаргу позивач просила апеляційну скаргу залишити без задоволення. 
Згідно п. 3 ч.1 ст. 311 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).
Згідно ч.1 та ч. 2 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.
Заслухавши суддю доповідача, вивчивши матеріали справи, та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що така підлягає задоволенню з наступних міркувань.
Судом першої інстанції встановлено, що 17.09.2019 на одинадцятій сесії Тернопільської обласної ради шостого скликання прийнято рішення №1430 «Про ліквідацію окремих закладів охорони здоров`я – об`єктів спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Тернопільської області та перейменування Тернопільського обласного центру комплексної реабілітації осіб з інвалідністю».
Пунктом 1 вказаного рішення Тернопільської обласної ради припинено юридичну особу – комунальне некомерційне підприємство «Бережанський обласний дитячий гастроентерологічний санаторій» Тернопільської обласної ради шляхом ліквідації.
Рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду від 07.09.2020 у справі №500/320/20 у задоволені позову ОСОБА_2 , ОСОБА_1 до Тернопільської обласної ради, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору комунальне некомерційне підприємство «Бережанський обласний дитячий гастроентерологічний санаторій» Тернопільської обласної ради, комунальне некомерційне підприємство «Кременецький обласний дитячий психоневрологічний санаторій» Тернопільської обласної ради, обласний медичний центр для лікування і реабілітації учасників АТО, Тернопільський обласний центр комплексної реабілітації про визнання протиправним та скасування рішення Тернопільської обласної ради №1430 від 17.09.2019 «Про ліквідацію окремих закладів охорони здоров`я - об`єктів спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Тернопільської області та перейменування Тернопільського обласного центру комплексної реабілітації осіб з інвалідністю» – відмовлено повністю.
Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 11.03.2021 у справі №500/320/20 рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 07.09.2020 у справі №500/320/20 скасовано та ухвалено нове рішення, яким позов ОСОБА_2 , ОСОБА_1 задоволено. Визнано протиправним та скасовано рішення одинадцятої сесії шостого скликання Тернопільської обласної ради «Про ліквідацію окремих закладів охорони здоров`я – об`єктів спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Тернопільської області та перейменування Тернопільського обласного центру комплексної реабілітації осіб з інвалідністю» №1430 від 17.09.2019 (а.с.89-93).
За результатами розгляду звернення позивача, Тернопільська обласна рада листом №1714/5-10-1 від 26.01.2022 повідомила про те, що постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 11.03.2021 у справі №500/320/20 не зобов`язано вчинити конкретні дії.
02.08.2022 позивачем скеровано до Тернопільської обласної ради заяву (а.с.100-101), в якій, аналогічно заявленим позовним вимогам у даній справі, просить:     
передати на розгляд відповідної чергової сесії Тернопільської обласної ради питання про виконання постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 11.03.2021 у справі №500/320/20 та прийняття рішення про відміну рішення про припинення юридичної особи Комунального некомерційного підприємства «Бережанський обласний дитячий гастроентерологічний санаторій» Тернопільської обласної ради прийнятого на підставі рішення Тернопільської обласної ради №1430 від 17.09.2019 та зареєстрованого в Єдиному державному реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 19.09.2019 (номер дії 164711000001001181) для проведення державної реєстрації скасування процедури ліквідації;
надати для виконання суб`єкту державної реєстрації юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань примірник оригіналу (нотаріально засвідчена копію) рішення Тернопільської обласної ради про відміну рішення про припинення юридичної особи комунального некомерційного підприємства «Бережанський обласний дитячий гастроентерологічний санаторій» Тернопільської обласної ради для проведення державної реєстрації скасування процедури ліквідації санаторію.
За результатами розгляду звернення позивача, Тернопільська обласна рада листом №1042/Г-10-15 від 24.08.2022 знову ж повідомила про те, що постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 11.03.2021 у справі №500/320/20 не зобов`язано вчинити конкретні дії (а.с.38).
Постановляючи рішення про часткове задоволення позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що до компетенції обласної ради належить здійснення розпорядчих функцій та прийняття рішень, зокрема, про створення, ліквідацію, реорганізацію та перепрофілювання підприємств, установ та організацій комунальної власності відповідної територіальної громади.
Згідно з даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань комунальне некомерційне підприємство «Бережанський обласний дитячий гастроентерологічний санаторій» Тернопільської обласної ради знаходиться в стані припинення (а.с.114).
Відповідач у листах №1714/5-10-1 від 26.01.2022 №1042/Г-10-15 від 24.08.2022 вказує, що постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 11.03.2021 у справі №500/320/20 не зобов`язано Тернопільську обласну раду вчинити конкретні дії.
Відповідно до ст.9 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» від 15.05.2003 №755-IV (далі – Закон №755-IV) відомості про юридичну особу, громадське формування, що не має статусу юридичної особи, та фізичну особу - підприємця вносяться до Єдиного державного реєстру на підставі: 1) відповідних заяв про державну реєстрацію; 2) документів, що подаються для проведення інших реєстраційних дій; 3) відомостей, отриманих у результаті інформаційної взаємодії між Єдиним державним реєстром та інформаційними системами державних органів.
Згідно з ч.3 ст.35 Закону №755-IV засновники (учасники) юридичної особи несуть відповідальність за відповідність установчих документів законодавству, а також за відповідність перекладу тексту документів у випадках, визначених пунктом 1 частини першої статті 15 цього Закону.
Особи, винні у внесенні до установчих документів або інших документів, що подаються для державної реєстрації, завідомо неправдивих відомостей, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, несуть відповідальність, встановлену законом (ч.4 ст.35 Закону №755-IV).
Згідно ч.11 ст.17 Закону №755-IV для державної реєстрації рішення про відміну рішення про припинення юридичної особи, прийнятого її учасниками або відповідним органом юридичної особи, а у випадках, передбачених законом, - відповідним державним органом, подається примірник оригіналу (нотаріально засвідчена копія) рішення учасників юридичної особи або відповідного органу юридичної особи, а у випадках, передбачених законом, рішення відповідного державного органу, про відміну рішення про припинення юридичної особи.
З огляду на це, суд першої інстанції вважав, що Закон №755-IV визначає зазначені в Єдиному державному реєстрі відомості про юридичну особу як такі, що є достовірними.
Однак, доказів подання Тернопільською обласною радою для державної реєстрації рішення про відміну рішення про припинення юридичної особи комунального некомерційного підприємства «Бережанський обласний дитячий гастроентерологічний санаторій» Тернопільської обласної ради суду не надано.
Більше того, в матеріалів справи відсутнє і саме рішення Тернопільської обласної ради про відміну рішення про припинення юридичної особи комунального некомерційного підприємства «Бережанський обласний дитячий гастроентерологічний санаторій» Тернопільської обласної ради, прийнятого на підставі рішення одинадцятої сесії шостого скликання Тернопільської обласної ради «Про ліквідацію окремих закладів охорони здоров`я – об`єктів спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Тернопільської області та перейменування Тернопільського обласного центру комплексної реабілітації осіб з інвалідністю» №1430 від 17.09.2019.
З огляду на це, суд першої інстанції вважав, що відповідачем належними та допустимими доказами не доведено правомірності своєї бездіяльності щодо не прийняття рішення про відміну рішення про припинення юридичної особи. Відтак, у спірних правовідносинах бездіяльність є протиправною.
За сукупністю наведених обставин, суд першої інстанції, обираючи належний та ефективний спосіб захисту порушеного права позивача відповідно до повноважень, якими наділений при вирішенні справи відповідно до ст.245 КАС України, вважав за необхідне зобов`язати відповідача прийняти рішення про відміну рішення про припинення юридичної особи комунального некомерційного підприємства «Бережанський обласний дитячий гастроентерологічний санаторій» Тернопільської обласної ради, прийнятого на підставі рішення одинадцятої сесії шостого скликання Тернопільської обласної ради «Про ліквідацію окремих закладів охорони здоров`я – об`єктів спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Тернопільської області та перейменування Тернопільського обласного центру комплексної реабілітації осіб з інвалідністю» №1430 від 17.09.2019, та надати суб`єкту державної реєстрації юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань примірник оригіналу (нотаріально засвідчену копію) такого рішення для державної реєстрації.
Проте, суд апеляційної інстанції з такими доводами суду першої інстанції не погоджується з наступних міркувань.
У відповідності до вимог пунктів 1, 2, 3, 4, ч. 2 ст. 245 КАС України у разі задоволення позову суд може, серед інших повноважень, прийняти рішення про:
1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень;
2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень;
3) визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій;
4) визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії;
Як уже зазначалось вище постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 11.03.2021 у справі №500/320/20 визнано протиправним та скасовано рішення одинадцятої сесії шостого скликання Тернопільської обласної ради «Про ліквідацію окремих закладів охорони здоров`я – об`єктів спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Тернопільської області та перейменування Тернопільського обласного центру комплексної реабілітації осіб з інвалідністю» №1430 від 17.09.2019, а отже вказане рішення є скасованим.
Колегія суддів вважає за необхідне вказати, що спір у вказаній вище справі  стосувався визнання протиправним та скасування рішення Тернопільської обласної ради. Рішення суду за такими позовами не потребують виконання. Їх значення полягає лише у констатації судом факту правомірності оскаржуваного рішення і позбавлення його правових наслідків шляхом скасування. Отож, рішення суду не містить вимог зобов`язального характеру, які потребують виконання.
Тому, зобов`язуючи відповідача прийняти рішення про відміну рішення про припинення юридичної особи комунального некомерційного підприємства «Бережанський обласний дитячий гастроентерологічний санаторій» Тернопільської обласної ради, прийнятого на підставі рішення одинадцятої сесії шостого скликання Тернопільської обласної ради «Про ліквідацію окремих закладів охорони здоров`я – об`єктів спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Тернопільської області та перейменування Тернопільського обласного центру комплексної реабілітації осіб з інвалідністю» №1430 від 17.09.2019 суд першої інстанції допустився помилки та  фактично зобов`язав скасувати уже скасоване у судовому порядку рішення Тернопільської обласної ради.
Відповідно зобовґязання надати суб`єкту державної реєстрації юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань примірник оригіналу (нотаріально засвідчену копію) такого рішення для державної реєстрації втрачає необхідність.
Більше того, суд першої інстанції поза увагою залишив поза увагою ту обставину, що відповідно до п. 8 статті 1 «Визначення термінів» Закону №755-IV заявником є позивач або уповноважена ним особа - у разі подання судового рішення, що набрало законної сили та має наслідком зміну відомостей в Єдиному державному реєстрі або про заборону вчинення реєстраційних дій в Єдиному державному реєстрі.
Згідно положень частини 1 статті 25 Закону №755-IV яка регулює порядок проведення державної реєстрації та інших реєстраційних дій, державна реєстрація та інші реєстраційні дії проводяться на підставі:
1) документів, що подаються заявником для державної реєстрації;
2) судових рішень, що набрали законної сили та тягнуть за собою зміну відомостей в Єдиному державному реєстрі, а також що надійшли в електронній формі від суду або державної виконавчої служби відповідно до  Закону України  «Про виконавче провадження» щодо:
визнання повністю або частково недійсними рішень засновників (учасників) юридичної особи або уповноваженого ними органу;
визнання повністю або частково недійсними змін до установчих документів юридичної особи;
заборони (скасування заборони) вчинення реєстраційних дій;
накладення/зняття арешту корпоративних прав;
зобов`язання вчинення реєстраційних дій;
скасування реєстраційної дії/запису в Єдиному державному реєстрі;
виділу юридичної особи;
провадження у справах про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом, прийнятих відповідно до  Закону України  «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом»;
припинення юридичної особи, що не пов`язано з банкрутством юридичної особи;
відміни державної реєстрації припинення юридичної особи;
припинення підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця, що не пов`язано з банкрутством юридичної особи;
відміни державної реєстрації припинення підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця;
Вказані обставини судом першої інстанції не були враховані
Крім того, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне вказати, що рішенням Тернопільської обласної ради від 21 грудня 2022 року № 678 «Про ліквідацію комунального некомерційного підприємства «Бережанський обласний дитячий гастроентерологічний санаторій» Тернопільської обласної ради» відмінено процедуру ліквідації юридичної особи комунального некомерційного підприємства «Бережанський обласний дитячий гастроентерологічний санаторій» Тернопільської обласної ради, яка була розпочата на підставі рішення Тернопільської обласної ради від 17 вересня 2019 року № 1430 «Про ліквідацію закладів охорони здоров`я - об`єктів спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Тернопільської області та перейменування Тернопільського обласного центру комплексної реабілітації осіб з інвалідністю» та зареєстрована в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань 19 вересня 2019 року за номером 16471100001001181. На підставі цього рішення вчинено реєстраційні дії та 23 грудня 2022 року внесено запис в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань за номером 1006471100004001181.
Отже, на час ухвалення 20 січня 2023 року Тернопільським окружним судом рішення, відмінено процедуру ліквідації юридичної особи комунального некомерційного підприємства «Бережанський обласний дитячий гастроентерологічний санаторій» Тернопільської обласної ради, яка була розпочата на підставі рішення Тернопільської обласної ради від 17 вересня 2019 року № 1430 «Про ліквідацію закладів охорони здоров`я - об`єктів спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Тернопільської області та перейменування Тернопільського обласного центру комплексної реабілітації осіб з інвалідністю» котре просив відмінити позивач.

Враховуючи викладене, судом першої інстанції неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, неправильно застосовано норми матеріального та процесуального права, відтак оскаржене рішення суду відповідно до вимог статті 317 КАС України підлягає скасуванню з одночасним прийняттям нової постанови про відмову у задоволенні позовних вимог. Тому вимоги апеляційної скарги необхідно задовольнити.

Керуючись ст. 243, ст. 308, ст. 311, п. 2 ч. 1 ст. 315, ст. 317, ст. 321, ст. 322, ст. 325, ст. 329 КАС України, суд, - 

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Тернопільської обласної ради задовольнити,  рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 20 січня 2023 року по справі № 500/3061/22 - скасувати.
          У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Тернопільської обласної ради - відмовити.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.   

Головуючий суддя	 	М. А. Пліш 	
судді	 	В. В. Ніколін 	
 	 	О. О. Большакова