ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 539/5262/21  Номер провадження 22-ц/814/2720/23	Головуючий у 1-й інстанції Алтухова О.С.  Доповідач ап. інст. Абрамов П. С.	

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04 травня 2023 року 	м. Полтава	

Полтавський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
Головуючого судді: Абрамова П.С.,
Суддів: Одринської Т.В., Панченка О.О.,
за участю секретаря судового засідання - Сальної Н.О.,
представника відповідача ОСОБА_1 - адвоката Чабаненка В.О., 
розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи апеляційні скарги відповідача ОСОБА_2  та  ОСОБА_1 на рішення Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 29 листопада 2022 року
у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , треті особи - приватний нотаріус Тиминюк Марина Володимирівна, Відділ державної реєстрації речових прав на нерухоме майно виконавчого комітету Лубенської міської ради Полтавської області, Акціонерне товариство «Укргазбанк», про визнання правочину недійсним та скасування державної реєстрації прав
УСТАНОВИВ:
короткого змісту позовних вимог і рішення суду першої інстанції;
У грудні 2021 року ОСОБА_3 звернувся до суду із вказаним позовом, прохаючи визнати недійсними договір купівлі-продажу нерухомого майна від 19.02.2021, житлового будинку з побудовами, та земельної ділянки, на який розташовано житловий будинок, кадастровий номер 5310700000:03:005:0025, укладений між   ОСОБА_1 (продавець) та ОСОБА_2 (покупець), та скасувати державну реєстрацію прав. 
Вказував, що зазначені договори купівлі-продажу є фраудаторними та укладені з метою уникнення боржника ОСОБА_1 від виконання грошового зобов`язання. 
Рішенням Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 29 листопада 2022 року, позовні вимоги ОСОБА_3 - задоволено.
Визнано недійсним договір купівлі-продажу нерухомого майна, укладений 19 лютого 2021 року між  ОСОБА_1 (продавець) та ОСОБА_2 (покупець), посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Тиминюк М.В., зареєстрований в реєстрі за № 216.
Скасовано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно державну реєстрацію права власності ОСОБА_2 на житловий будинок з побудовами загальною площею 149,3 кв.м, житловою площею 90,8 кв.м, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1339280153107,  номер запису про право власності/довірчої власності: 40647276; дата, час державної реєстрації: 19.02.2021 19:32:55; державний реєстратор: приватний нотаріус Тиминюк Марина Володимирівна, Київський міський нотаріальний округ, м. Київ; підстава для державної реєстрації: договір купівлі-продажу нерухомого майна, серія та номер: 216, виданий 19.02.2021, видавник: Тиминюк М.В., приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу; підстава внесення запису: рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 56720005 від 19.02.2021 19:49:41, приватний нотаріус Тиминюк Марина Володимирівна, Київський міський нотаріальний округ, м. Київ; форма власності: приватна; розмір частки: 1/1 Власники: ОСОБА_2 ;
Скасовано державну реєстрацію прав номер запису про право власності/довірчої власності: 40647238 Тип права власності: Право власності Дата, час державної реєстрації: 19.02.2021 19:32:55 Державний реєстратор: приватний нотаріус Тиминюк Марина Володимирівна, Київський міський нотаріальний округ, м. Київ Підстава для державної реєстрації: договір купівлі-продажу, нерухомого майна, серія та номер: 216, виданий 19.02.2021, видавник: Тиминюк М.В., приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Підстава внесення запису: Рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 56720005 від 19.02.2021 19:49:41, приватний нотаріус Тиминюк Марина Володимирівна, Київський міський нотаріальний округ, м. Київ Форма власності: приватна; розмір частки: 1/1 Власники: ОСОБА_2 .
Стягнуто з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 судовий збір в розмірі  2 724 (дві тисячі сімсот двадцять чотири) гривні, в рівних частках з кожної.
Ухвалою суду від 30.11.2022 виправлено описки в судовому рішенні. 
короткого змісту вимог апеляційної скарги; узагальнених доводів особи, яка подала апеляційну скаргу;
В апеляційних скаргах ОСОБА_1 та ОСОБА_2 прохають рішення місцевого суду скасувати та ухвалити у справі нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.
Зазначали, що рішення суду ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права, при ухваленні рішення не застосовано норми матеріального права, які підлягали застосуванню.
Вказували, що в матеріалах справи відсутні докази, що даний правочин є (фіктивним). Належним чином місцевий суд не врахував правові висновки Верховного Суду, висловлені при розгляді справ даної категорії. Ніякої заборони щодо відчуження будинку на момент його продажу не було.
Договір купівлі-продажу вчинений 19.02.2021 задовго до ухвалення 26.05.2021 судового рішення у справі.
Метою укладення договору купівлі-продажу було погашення заборгованості перед ОСОБА_2 у сумі 700 000 грн. 
ОСОБА_2 не є особою пов`язаною з ОСОБА_1 . 
При розгляді справи судом допущено порушення норм процесуального права, - справа була розглянута без їх участі.
ОСОБА_2 судових повісток не отримувала, не була неналежним чином повідомлена про день та час судового розгляду, а клопотання ОСОБА_1 про відкладення розгляду справи безпідставно не було задоволено.
Резолютивна частина судового рішення була проголошена без технічного запису. 
узагальнених доводів та заперечень інших учасників справи;
У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_3 прохав апеляційні скарги залишити без задоволення, а рішення місцевого суду залишити без змін. 
Процесуальні питання 
До апеляційного суду надійшло клопотання ОСОБА_2 про відкладення розгляду справи, призначеної на 04.05.2023, оскільки вона перебуває у Румунії.
Відповідно до статті 372 ЦПК України суд апеляційної інстанції відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки, або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки буде визнано судом поважними. Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.
Європейський суд з прав людини в рішенні від 07 липня 1989 року у справі "Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії" зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання
Якщо сторони чи їх представники не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи, він може вирішити спір по суті. Основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.
Враховуючи достатність матеріалів для розгляду справи, та неконкретність заяви про відкладення розгляду справи, в тому числі і щодо дати повернення апелянта до України, апеляційний суд вважає, що клопотання про відкладення розгляду справи задоволенню не підлягає. 
встановлених судом першої інстанції та неоспорених обставин, а також обставин, встановлених судом апеляційної інстанції, і визначених відповідно до них правовідносин; доводів, за якими суд апеляційної інстанції погодився або не погодився з висновками суду першої інстанції; мотивів прийняття або відхилення кожного аргументу, викладеного учасниками справи в апеляційній скарзі та відзиві на апеляційну скаргу;
Судом установлено, що рішенням Лубенського міськрайонного суду від 26 травня 2021 року договір позики,  укладений 03 червня 2020 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 , розірвано. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 заборгованість за договором позики від 03 червня 2020 року в розмірі 20 000 доларів США, що на день подання позовної заяви складає 571 166 (п`ятсот сімдесят одна тисяча сто шістдесят шість) грн 00 коп та заборгованість по сплаті процентів за правомірне користування коштами в розмірі 1 635 доларів США, що на день подання позовної заяви складає 46 127 (сорок шість тисяч сто двадцять сім) грн 35 коп.
Додатковим рішенням Лубенського міськрайонного суду від 01 червня 2021 року стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 судові витрати та витрати на правничу допомогу.
Постановою Полтавського апеляційного суду від 20 жовтня 2021 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, рішення Лубенського міськрайонного суду від 26 травня 2021 року та додаткове рішення Лубенського міськрайонного суду від 01 червня 2021 року - без змін. (а.с. 18-25 т. 1)
Згідно з постановою про об`єднання виконавчих проваджень у зведене виконавче провадження від 16.11.2021 приватним виконавцем  виконавчого округу Полтавської області Скрипником В.Л. при примусовому виконанні виконавчого листа № 539/4112/20, виданого 05.11.2021, про стягнення з боржника ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 заборгованості за договором позики від 03 червня 2020 року в розмірі 20 000 доларів США, що на день подання позовної заяви складає 571 166 (п`ятсот сімдесят одна тисяча сто шістдесят шість) грн 00 коп та заборгованості по сплаті процентів за правомірне користування коштами в розмірі 1 635 доларів США, що на день подання позовної заяви складає 46 127 (сорок шість тисяч сто двадцять сім) грн 35 коп, було встановлено, що на виконанні перебуває декілька виконавчих проваджень щодо стягнення з одного боржника, тому було об`єднано виконавчі провадження № 67522294, №67522487 у зведене виконавче провадження № 67532609. (а.с. 43 т. 1)
Відповідно до Інформаційної довідки  № 232902057 від 17.11.2020   ОСОБА_1 була власником  житлового будинку  та земельної ділянки площею 0,05 га, розташованої за адерсою: АДРЕСА_1 . (а.с. 32-34 т. 1)
Відповідно до Інформаційної довідки № 262445543 від 21.06.2021 ОСОБА_1 відчужила належний їй житловий будинок з побудовами, розташований в АДРЕСА_1 , ОСОБА_2 , на підставі договору купівлі-продажу серії та номер 216 від 19.02.2021, зареєстрований приватним нотаріусом  Київського міського нотаріального округу Тиминюк М.В. (а.с. 36 т. 1)
Відповідно до Інформаційної довідки № 262620930 від 22.06.2021 ОСОБА_1 відчужила належну їй земельну ділянку площею 0,05 га, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_2 , на підставі договору купівлі-продажу серії та номер № 216  від 19.02.2021, зареєстрований приватним нотаріусом  Київського міського нотаріального округу Тиминюк М.В. (а.с. 37 т. 1)
Відповідно до договору купівлі-продажу нерухомого майна від 19.02.2021, ОСОБА_1 продала ОСОБА_2 земельну ділянку, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , площею 0,05 (нуль цілих та п`ять сотих) га, кадастровий номер: 5310700000:03:005:0025, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна за даними Державного реєстру речових прав на нерухоме майно: 1339756753107, цільове призначення: 02.01 Для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка); категорія земель: Землі житлової та громадської забудови; вид використання земельної ділянки: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд(присадибна ділянка), та житловий будинок (з побудовами), що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна за даними Державного реєстру речових прав на нерухоме майно: 1339280153107, опис об`єкта: житловий будинок (А-1) загальною площею 149,3 (сто сорок дев`ять цілих та три десятих) кв.м, житлова площа 90,8 (дев`яносто цілих та вісім десятих) кв.м., погріб з шийкою (Г), гараж (Б), літня кухня (В), вимощення (1), огорожа (№1), хвіртка (№2), яма вигрібна (№3), який знаходиться на вищезазначеній земельній ділянці. Згідно з п. 4 договору продаж нерухомого майна за домовленістю сторін вчиняється за 371600 грн. При цьому Продавець ціну продажу вважає вигідною для неї, її розмір не пов`язаний  зі збігом якихось важких для неї обставин і повністю її задовольняє (п. 5 Договору). Як убачається з п.11 договору, Продавець стверджує та гарантує, що нерухоме майно на момент укладання цього договору в тому числі в іпотеці не перебуває. (а.с. 110-112 т. 1)
Місцевий суд дійшов висновку, що відповідно до відомостей  з Єдиного реєстру заборони відчуження об`єктів нерухомого майна, актуальних на момент укладання договорів купівлі-продажу, житловий будинок і земельна ділянка, розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , перебували під забороною на підставі договору іпотеки, посвідченого 10.02.2012 приватним нотаріусом Лубенського міського нотаріального округу Ставицькою Л.Г., зареєстрованого в реєстрі за  № 296, обтяжувач:  ПАТ АБ «Укргазбанк». (а.с. 126-127, 135-136 т. 1)
Однак, незважаючи на вказану обставину, приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Тиминюк М.В. було посвідчено оспорювані правочини.
Саме через перебування майна в іпотеці ОСОБА_3 ухвалами Лубенського міськрайонного суду від 10.12.2020 та від 23.12.2020 було відмовлено в задоволенні заяв про забезпечення позову шляхом накладення арешту на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , при розгляді цивільної справи № 539/4112/20 за його позовом до ОСОБА_1 про розірвання договору позики та стягнення заборгованості. (а.с. 26, 27)  
Як вбачається з оголошення на сайті «ОЛХ», продавцем ОСОБА_4 20 грудня 2021 року розміщено оголошення про продаж житлового будинку в АДРЕСА_1 , ціна продажу: 150 000 доларів США. (а.с. 40-42 т. 1)
У судовому засіданні відповідач ОСОБА_1 не заперечувала тієї обставини, що на фотографіях до вказаного оголошення зображений будинок у АДРЕСА_1 .
Задовольняючи позовні вимоги, місцевий суд дійшов висновку, що на момент укладання оспорюваного правочину відповідач ОСОБА_1 достеменно знала про існуючий борг перед ОСОБА_3 , та про те, що ним подано позовну заяву про стягнення з неї боргу в розмірі 21 635 доларів США. Вказана обставина підтверджується як поясненнями ОСОБА_1 в судовому засіданні, так і аудіозаписом її особистих розмов з ОСОБА_3 , які відбувались 02.02.2021 та 11.02.2021, в яких відповідач визнавала борг перед позивачем, обіцяла розраховуватися після продажу магазину в повному обсязі і просила надати їй письмову згоду на відчуження магазину, оскільки нотаріуси у м. Лубни відмовляються посвідчувати договір через наявність справи у суді. (а.с. 45 т. 1)
Крім того, як встановлено в судовому засіданні судом першої інстанції, ОСОБА_1 до теперішнього часу  продовжує проживати в будинку у АДРЕСА_1 , хоча за умовами договору купівлі-продажу від 19.02.2021 Продавець гарантувала, що нерухоме майно буде повністю звільнено нею та членами її родини, в тому числі від належних їй речей, та буде передано Покупцю для безперешкодного користування ним нерухомим майном в день укладання та підписання договору, що свідчить про те, що правочин не був спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.
Перевіривши законність та обґрунтованість рішення місцевого суду в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов таких висновків. 
Щодо суті спору 
Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Для застосування того чи іншого способу захисту, необхідно встановити які ж права (інтереси) позивача порушені, невизнані або оспорені відповідачем і за захистом яких прав (інтересів) позивач звернувся до суду. При оцінці обраного позивачем способу захисту потрібно враховувати його ефективність, тобто спосіб захисту має відповідати змісту порушеного права, характеру правопорушення, та забезпечити поновлення порушеного права;
Однією із основоположних засад цивільного законодавства є добросовісність (пункт 6 частини першої статті 3 ЦК України) і дії учасників цивільних правовідносин мають бути добросовісними. Тобто відповідати певному стандарту поведінки, що характеризується чесністю, відкритістю і повагою інтересів іншої сторони договору або відповідного правовідношення. Згідно частини третьої статті 13 ЦК України не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах;
У відповідності зі статтею 234 ЦК України фіктивним є правочин, який вчинено без наміру створення правових наслідків, які обумовлювалися цим правочином.
Фіктивний правочин визнається судом недійсним.
Правові наслідки визнання фіктивного правочину недійсним встановлюються законами.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі № 369/11268/16-ц (провадження № 14-260цс19) вказано, що: «[…] Велика Палата Верховного Суду погоджується з висновками, зробленими у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 28 лютого 2019 року у справі № 646/3972/16-ц (провадження № 61-28761св18) та зазначає, що позивач вправі звернутися до суду із позовом про визнання договору недійсним, як такого, що направлений на уникнення звернення стягнення на майно боржника, на підставі загальних засад цивільного законодавства (пункт 6 статті 3 ЦК України) та недопустимості зловживання правом (частина третя статті 13 ЦК України), та послатися на спеціальну норму, що передбачає підставу визнання правочину недійсним, якою може бути як підстава, передбачена статтею 234 ЦК України, так і інша, наприклад, підстава, передбачена статтею 228 ЦК України». У постанові Верховного Суду в складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 05 липня 2018 у справі № 922/2878/17 зазначено, що «цивільно-правовий договір (в тому числі й договір купівлі-продажу) не може використовуватися учасниками цивільних відносин для уникнення сплати боргу або виконання судового рішення про стягнення боргу, що набрало законної сили. Укладення боржником, проти якого розпочате судове провадження про стягнення боргу, договору купівлі-продажу, може свідчити про його недобросовісність та зловживання правами стосовно кредитора, оскільки такий договір купівлі-продажу може порушити майнові інтереси кредитора і бути направлений саме на недопущення звернення стягнення на майно боржника. Тому правопорядок не може залишати поза реакцією такі дії, які можуть хоч і не порушувати конкретних імперативних норм, але бути недобросовісними та зводитися до зловживання правом»;
Договором, що вчиняється на шкоду кредиторам (фраудаторним договором), може бути як оплатний, так і безоплатний договір. Застосування конструкції «фраудаторності» при оплатному цивільно-правовому договорі має певну специфіку, яка проявляється в обставинах, що дозволяють кваліфікувати оплатний договір як такий, що вчинений на шкоду кредитору. До таких обставин, зокрема, відноситься: момент укладення договору; контрагент з яким боржник вчиняє оспорюваний договір (наприклад, родич боржника, пасинок боржника, пов`язана чи афілійована юридична особа); ціна (ринкова/неринкова), наявність/відсутність оплати ціни контрагентом боржника;
Відповідно до частини першої статті 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.
На підставі частини першої статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Згідно з положеннями статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.
У частинах першій, шостій статті 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Сторона, яка посилається на ті чи інші обставини, знає і може навести докази, на основі яких суд може отримати достовірні відомості про них. В іншому разі, за умови недоведеності тих чи інших обставин суд вправі ухвалити рішення у справі на користь протилежної сторони. Таким чином, доказування є юридичним обов`язком сторін і інших осіб, які беруть участь у справі.
Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Місцевий суд вірно встановив фактичні обставини у справі, що з 08 грудня 2020 року в провадженні суду перебувала справа № 539/4112/20 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про розірвання договору позики та стягнення 20 000 доларів США.
ОСОБА_1 належним чином була обізнана про наявне судове провадження, та що ОСОБА_3 в цьому судовому провадженні неодноразово намагався забезпечити позов шляхом накладення арешту на майно відповідачки ОСОБА_1 . 
Незважаючи  на  наявне  судове  провадження   ОСОБА_1  здійснила  відчуження  всього належного  їй нерухомого майна, порушивши  інтереси  кредитора та таке яке було направлений саме на недопущення звернення стягнення на майно боржника.
Місцевий суд вірно дійшов висновку, що дані правочини не були спрямовані на настання реальних правових наслідків, оскільки фактичним володільцем нерухомого майна залишилася ОСОБА_1 , що нею не заперечується. (а.с. 217 т. 1)
Доводи апеляційних скарг про те, що відчуження майна до ухвалення судового рішення та відсутність заборон на відчуження майна, - висновків місцевого суду про недобросовісність дій ОСОБА_1 не спростували. 
Є необґрунтованими і доводи апеляційних скарг про те, що відчуження майна відбулося в рахунок погашення боргу ОСОБА_1 перед ОСОБА_2 у розмірі 700 000 грн. (копія розписки - а.с. 220 т. 1)
Про-перше, судовий спір між даними сторонами був відсутній; по-друге, розміщення оголошення на сайті ОЛХ про продаж спірного об`єкта нерухомості допускало відчуження його будь якій особі, та по-трете, ОСОБА_1 та покупець ОСОБА_2 перебували у дружній стосунках.
Зі змісту спірних договорів купівлі-продажу нерухомого майна не вбачається, що вони були укладені в рахунок погашення заборгованості за договором позики, укладеним між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 . 
Навпаки, за договором купівлі-продажу саме ОСОБА_2 повинна була сплатити ОСОБА_1 грошові кошти. Як вбачається з п. 6 Договору (а.с. 110 т. 1), розрахунок за договором купівлі-продажу в сумі 371 600 грн буде здійснений до 19 лютого 2022 року, що свідчить про безгрошовість договору на момент його укладення. 
Ані в ході судового розгляду справи, ані до апеляційних скарг не було додано доказів на підтвердження факту проведення грошового розрахунку за договором купівлі-продажу. 
За таких обставин, доводи апеляційних скарг висновків місцевого суду не спростували. При розгляді справи суд вірно застосував норми матеріального права та врахував правові висновки Верховного Суду в подібних правовідносинах. 
Апеляційний суд не вбачає підстав для переоцінки доказів, наявних в матеріалах справи. 
Щодо порушення норм процесуального права 
Як вбачається з матеріалів справи, ухвалою Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 20 вересня 2022 року було закрито підготовче провадження у справі та справа призначена до судового розгляду на 19 жовтня 2022 року.
В подальшому, судові засідання відкладались на 15.11.2022, 22.11.2022 та 29.11.2022.
Порядок виклику учасників справи в судове засідання врегульовано ст. ст. 128 – 130 ЦПК України. 
В матеріалах справи відсутні будь які докази щодо належного повідомлення ОСОБА_2 про день та час судового розгляду справи.
Доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 в частині неналежного повідомлення про день і час судового розгляду є обґрунтованими, що є безумовною підставою для скасування судового рішення. 
Інші доводи апеляційних скарг щодо порушення норм процесуального права є не істотними та не впливають на правильність вирішення справи. 
Сторони не позбавлені можливості усунути недоліки судового розгляду справи на стадії апеляційного розгляду, виклавши всі свої аргументи щодо суті спору в доводах апеляційних скарг. 
Щодо скасування державної реєстрації прав 
Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути, зокрема, відновлення становища, яке існувало до порушення (пункт 4 частини другої статті 16 ЦК України).
Частина 3 статті 26 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" в редакції, що діяла станом на час ухвалення постанови, передбачала, що відомості про речові права, обтяження речових прав, внесені до Державного реєстру прав, не підлягають скасуванню та/або вилученню.
У разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення чи у випадку, передбаченому пунктом 1 частини сьомої статті 37 цього Закону, на підставі рішення Міністерства юстиції України, а також у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування на підставі судового рішення документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, що мало наслідком державну реєстрацію набуття речових прав, обтяжень речових прав, відповідні права чи обтяження припиняються. У разі якщо в Державному реєстрі прав, у тому числі в його невід`ємній архівній складовій частині, наявні відомості про речові права, обтяження речових прав, припинені у зв`язку з проведенням відповідної державної реєстрації, або якщо відповідним судовим рішенням також визнаються речові права, обтяження речових прав, одночасно з державною реєстрацією припинення речових прав чи обтяжень речових прав проводиться державна реєстрація набуття відповідних прав чи обтяжень. При цьому дата і час державної реєстрації набуття речових прав, обтяжень речових прав, що були припинені у зв`язку з проведенням відповідної державної реєстрації та наявні в Державному реєстрі прав, у тому числі в його невід`ємній архівній складовій частині, залишаються незмінними.
{Абзац другий частини третьої статті 26 в редакції Закону № 2255-IX від 12.05.2022}
У разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення чи у випадку, передбаченому пунктом 1 частини сьомої статті 37 цього Закону, на підставі рішення Міністерства юстиції України, а також у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування на підставі судового рішення документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, що мало наслідком державну реєстрацію зміни, припинення речових прав, обтяжень речових прав, відповідні права чи обтяження повертаються у стан, що існував до відповідної державної реєстрації, шляхом державної реєстрації змін чи набуття таких речових прав, обтяжень речових прав. При цьому дата і час державної реєстрації набуття речових прав, обтяжень речових прав, що були припинені у зв`язку з проведенням відповідної державної реєстрації та наявні в Державному реєстрі прав, у тому числі в його невід`ємній архівній складовій частині, залишаються незмінними.
З огляду на наведені положення закону, вимоги позивача про скасування державної реєстрації речових прав на спірне майно за ОСОБА_2 , у даному випадку, не суперечить нормам матеріального права та є ефективним у даному випадку.
висновків за результатами розгляду апеляційної скарги з посиланням на норми права, якими керувався суд апеляційної інстанції;
Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
Порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.
Порушення норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення, якщо: справу (питання) розглянуто судом за відсутності будь-якого учасника справи, не повідомленого належним чином про дату, час і місце засідання суду (у разі якщо таке повідомлення є обов`язковим), якщо такий учасник справи обґрунтовує свою апеляційну скаргу такою підставою. (п. 3 ч. 3 ст. 376 ЦПК України)
Враховуючи, що відповідач ОСОБА_2 не була належним чином повідомлена про день та час розгляду справи, рішення місцевого суду підлягає скасуванню з ухваленням у справі нового рішення. 
Як зазначено вище, апеляційний суд вважає обґрунтованими висновки місцевого суду в частині визнання недійсними договорів купівлі-продажу.
З відповідачів у справі підлягають стягненню в рівних частках також витрати по сплаті судового збору в місцевому суді в розмірі 2 724 грн. 
Керуючись п. 2 ч. 1 ст. 374, п. 4 ч. 1, п. 3 ч. 3 ст. 376, ст. ст. 381, 382, 383, 384 ЦПК України
УХВАЛИВ:
Апеляційні скарги відповідача ОСОБА_2  та  ОСОБА_1 - задовольнити частково. 
Рішення Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 29 листопада 2022 року - скасувати.
Позовні вимоги ОСОБА_3 – задовольнити.
Визнати недійсним договір купівлі-продажу нерухомого майна, укладений 19 лютого 2021 року між  ОСОБА_1 (продавець) та ОСОБА_2 (покупець), житлового будинку з побудовами загальною площею 149,3 кв.м, житловою площею 90,8 кв.м, розташований за адресою: АДРЕСА_1 ,) (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1339280153107) та земельної ділянки, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , площею 0,005 га кадастровий номер 5310700000:03:005:0025 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1339756753107).
Скасувати державну реєстрацію речових прав на це майно за ОСОБА_2 . 
Стягнути з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 судовий збір в розмірі  2 724 (дві тисячі сімсот двадцять чотири) гривні, в рівних частках з кожного.
Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття і може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня її проголошення, шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції, яким є Верховний Суд.
У разі оголошення лише вступної та резолютивної частини судового рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, строк на касаційне оскарження обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Повний текст постанови складено 05 травня 2023 року.

Головуючий суддя                                                          П.С. Абрамов

Судді                 Т.В. Одринська

О.О. Панченко