ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
33001 , м. Рівне,  вул. Яворницького, 59

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 квітня 2023 року                                           Справа № 918/1108/22 
Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючий суддя Савченко Г.І., суддя Павлюк І.Ю. ,  суддя Миханюк М.В. 
розглянувши у порядку письмового провадження без виклику представників сторін  апеляційну скаргу Привільненської сільської ради на рішення Господарського суду Рівненської області від 31.01.2023 у справі №918/1108/22 (повний текст складений 02.02.2023, суддя В.Г. Торчинюк)
за позовом: Державного підприємства "Дубенське лісове господарство" 
до відповідача: Привільненської сільської ради 
про стягнення 68 855 грн 98 коп.                                                             
ВСТАНОВИВ:
Рішенням Господарського суду Рівненської області від 31.01.2023 у справі №918/1108/22 позов задоволений. Стягнуто з Привільненської сільської ради користь Державного підприємства "Дубенське лісове господарство" суму боргу в розмірі 68 855 грн 98 коп. та 2 481 грн 00 коп. судового збору.
Вказане рішення мотивоване тим, що відсутні в матеріалах справи доказів оплати відповідачем поставленого товару; доказів недійсності або ж оскарження договору №05/03/22-1 від 05.03.2022 матеріали справи не містять; Державне підприємство "Дубенське лісове господарство" виконало в повній мірі покладені на нього згідно договору зобов`язання, та надало відповідну продукцію для перевізника, відповідно усі подальші ризики, щодо продукції несе покупець.
Привільненська сільська рада, не погодившись із ухваленим рішенням, звернулася до суду із апеляційною скаргою, в якій просить скасувати повністю рішення Господарського суду Рівненської області від 31.01.2023 та стягнути з позивача сплачену суму судового збору.
Обґрунтовуючи доводи апеляційної скарги, скаржник зазначає, що долучений до претензії Договір підписаний не обома сторонами, а лише позивачем, незважаючи на неодноразові прохання відповідача до позивача про надання другого екземпляру підписаного Договору, підписаний Договір так і не надали. Звертає увагу суду, що жодна з товарно-транспортних накладних не підписана представником відповідача про отримання лісопродукції. Скаржник зазначає, що документи Позивача не відповідають дійсності поставленої лісопродукції. Крім того, позивач стверджує, що ФОП Горбалюк надавав послуги відповідачу з перевезення деревини, проте жодного підтвердження цього не надав, тому підпис відповідача у ТТН не зазначався. Скаржник зазначає, що Тимчасова інструкція з електронного обліку продукції лісозаготівель, лісопиляння і деревообробки на підприємствах Державного агентства лісових ресурсів України затвердженого наказом ДАЛРУ №202 від 27.06.2022, на яку посилається позивач, вважається  недійсною, так як наказом Міністерства захисту довкілля та природніх ресурсів України від 27.09.2021 №621 затверджено Інструкцію з ведення електронного обліку деревини зареєстровану в Міністерстві юстиції України 13.10.2021 за №1343/36965. Тому, згідно п.36 даної Інструкції передбачено, що відповідальна особа Позивача мага б перевірити внесену інформацію в КПК та надрукувати ТТН-ліс за допомогою мобільного принтера у трьох примірниках, які підписуються відправником, водієм, що прийняв вантаж та одержувачем. Як вбачається з матеріалів справи, суп при прийнятті рішення не взяв до уваги, що жодна товарно-транспортна накладна не підписана уповноваженою особою Відповідача, тому сільська рада не може нести відповідальності за поставку лісопродукції на суму 68 855,98 грн 98 коп., просивши лісоматеріалів лише в кількості 20 м. куб.
Листом суду апеляційної інстанції від 27.02.2023 матеріали справи витребовувалися з Господарського суду Рівненської області. 02.03.2023 матеріали справи надійшли на адресу суду апеляційної інстанції.
Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 06.03.2023 відкрите апеляційне провадження за апеляційною скаргою Привільненської сільської ради на рішення Господарського суду Рівненської області від 31.01.2023 у справі №918/1108/22. Запропоновано протягом 15 днів з дня одержання даної ухвали надати суду обґрунтований відзив на апеляційну скаргу, в порядку передбаченому статтею 263 ГПК України та докази надсилання копії відзиву та доданих до нього документів іншим учасникам провадження. Роз`яснено учасникам, що апеляційна скарга буде розглянута без повідомлення учасників справи.
24.03.2023 на адресу суду від Державного підприємства "Дубенське лісове господарство" надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції – без змін.
За приписами ч. 13 ст. 8 ГПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться. З урахуванням конкретних обставин справи суд апеляційної інстанції за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи може розглянути такі апеляційні скарги у судовому засіданні з повідомленням (викликом) учасників справи (абз. 2 ч. 10 ст. 270 ГПК України).
Згідно з частиною 10 статті 270 ГПК України апеляційні скарги на рішення господарського суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
Враховуючи те, що оскаржується рішення місцевого господарського суду, в якому ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб на момент звернення з апеляційною скаргою, а справа №918/1108/22 не належить до категорії справ вказаних у частині 4 статті 247 ГПК України, колегія суддів вважає за можливе здійснювати розгляд апеляційної скарги за наявними у справі матеріалами в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.
Колегія суддів, розглянувши апеляційну скаргу, дослідивши матеріали справи, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права, вважає за необхідне зазначити наступне.
Як вбачається із матеріалів справи, Привільненська сільська рада Дубенського району Рівненської області (надалі по тексту Покупець, Відповідач) листом від 04.03.2022 №02-27/314 звернулась до ДП "Дубенський лісгосп" (далі по тексту Продавець, Позивач) з проханням виділити для потреб добровольчого формування лісоматеріали необроблені (кругляк).
На виконання вищезазначеного, 05.03.2022 між Відповідачем та Позивачем укладено Договір купівлі продажу необробленої деревини №05/03/22-1 (далі - Договір), відповідно до умов якого Продавець передає у власність на умовах франко-склад Продавця необроблену деревину (надалі - товар), а Покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього ціну відповідно до умов, що визначені в цьому Договорі (а.с. 7-8).
Відповідно до пункту 1.2. Договору Покупець купує товар виключно для потреб та цілей спричинених введенням воєнного стану.
Відповідно до пункту 3 Договору об`єм товару, що підлягає реалізації: круглі лісоматеріали к-сть 44, 827 куб.м. на суму 68855 грн 98 коп. та деревина дров`яна ПВ к-сть 20, 163 куб.м. на суму 18 348 грн 33 коп.
Згідно з п. 3.2 Договору орієнтовна сума договору становить 87204,31 грн.
Відповідно до п. 6.1. Договору передбачено, що платіж (передоплата 100% вартості) здійснюється шляхом банківського переказу коштів на розрахунковий рахунок Продавця за кожну поставлену або відвантажену партію товару, згідно виставленого рахунку на оплату, або вимогу продавця, але не пізніше 5 календарних днів з дати відвантаження партії товару.
Як свідчать матеріали справи на виконання умов Договору Продавцем було поставлено Покупцю лісопродукцію на загальну суму 68855,98 грн, що підтверджується товарно-транспортними накладними: РВА № 093428 від 18.03.2022 (об`єм 20,8210 м. куб. на суму 40646,93 грн, та РВА № 483282 від 07.03.2022 (об`єм 24,0060 м, куб. на суму 28209,05 грн.
Суд констатує, враховуючи умови договору які зазначалися вище, строк оплати настає через 5 днів з моменту отримання товару, фактично на момент звернення позивача з даним позовом, строк оплати настав.
В порушення умов договору, Відповідач прийняті на себе зобов`язання з оплати вартості отриманого товару за вказаними товарно-транспортними накладними не виконав.
Вбачається, позивач на адресу Відповідача направляв претензію від 21.04.2022 №322 від 31.05.2022.
Відповідачем було розглянуто претензію на двадцять третій сесії восьмого скликання та вирішено, що сільська рада не несе відповідальності, у зв`язку із відсутністю підписаного договору. Рішення сесії підписане сільським головою Ю. Момотюком.
Позивач, вважаючи, що заборгованість Привільненської сільської ради перед ДП "Дубенське лісове господарство" становить 68 855, 98 грн, звернувся із даним позовом до суду.
Надаючи правову кваліфікацію спірним правовідносинам, колегія суддів зазначає наступне. 
Згідно зі ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.
Так, у відповідності зі ст. 664 Цивільного кодексу України   обов`язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент:
1) вручення товару покупцеві, якщо договором встановлений обов`язок продавця доставити товар;
2) надання товару в розпорядження покупця, якщо товар має бути переданий покупцеві за місцезнаходженням товару.
Якщо з договору купівлі-продажу не випливає обов`язок продавця доставити товар або передати товар у його місцезнаходженні, обов`язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент здачі товару перевізникові або організації зв`язку для доставки покупцеві.
За ч. ч. 1, 2 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.
В силу статті 538 Цивільного кодексу України виконання свого обов`язку однією із сторін, яке відповідно до договору обумовлене виконанням другою стороною свого обов`язку, є зустрічним виконанням зобов`язання, при якому сторони повинні виконувати свої обов`язки одночасно, якщо інше не встановлено умовами договору, актами цивільного законодавства тощо.
Таким чином в даних правовідносинах, з урахуванням, має застосовуватись п. 6.1 Договору та ст. 692 ЦК України, відповідно до якої покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару
Слід звернути увагу на те, що у разі дефектів первинних документів та невизнання стороною факту постачання спірного товару сторони не позбавлені можливості доводити постачання товару іншими доказами, які будуть переконливо свідчити про фактичні обставини здійснення постачання товару.
Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 04.11.2019 у справі №905/49/15, від 29.11.2019 у справі №914/2267/18.
17.10.2019 набув чинності Закон України від 20.09.2019 № 132-IX "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо стимулювання інвестиційної діяльності в Україні", яким було, зокрема внесено зміни до     ГПК України     та змінено назву     статті 79 ГПК України     з "Достатність доказів" на нову - "Вірогідність доказів" та викладено її у новій редакції з фактичним впровадженням у господарський процес стандарту доказування "вірогідність доказів".
Стандарт доказування "вірогідність доказів", на відміну від "достатності доказів", підкреслює необхідність співставлення судом доказів, які надає позивач та відповідач.
Відповідно до статті 79 ГПК України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Тлумачення змісту цієї статті свідчить, що нею покладено на суд обов`язок оцінювати докази, обставини справи з огляду і на їх вірогідність, яка дозволяє дійти висновку, що факти, які розглядаються, скоріше були (мали місце), аніж не були.
Зазначений підхід узгоджується з судовою практикою ЄСПЛ, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування     Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод   (далі - Конвенція) (пункт 1 статті 32 Конвенції). Так, зокрема, у рішенні 23.08.2016 у справі "Дж. К. та Інші проти Швеції" ("J.K. AND OTHERS v. SWEDEN") ЄСПЛ наголошує, що "у країнах загального права у кримінальних справах діє стандарт доказування "поза розумним сумнівом ("beyond reasonable doubt"). Натомість у цивільних справах закон не вимагає такого високого стандарту; скоріше цивільна справа повинна бути вирішена з урахуванням "балансу вірогідностей". … Суд повинен вирішити, чи являється вірогідність того, що на підставі наданих доказів, а також правдивості тверджень заявника, вимога цього заявника заслуговує довіри".
Як зазначалося вище, Привільненська сільська рада Дубенського району Рівненської області (надалі по тексту Покупець, Відповідач) листом від 04.03.2022 №02-27/314 звернулась до ДП "Дубенський лісгосп" з проханням виділити для потреб добровольчого формування лісоматеріали необроблені (кругляк) (а.с. 29).
На виконання вищезазначеного, 05.03.2022 між Відповідачем та Позивачем укладено Договір купівлі продажу необробленої деревини №05/03/22-1, відповідно до умов якого Продавець передає у власність на умовах франко-склад Продавця необроблену деревину, а Покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього ціну відповідно до умов, що визначені в цьому Договорі (а.с. 7-8). Матеріали справи містять належним чином засвідчену копію вказаного Договору, який підписаний позивачем та відповідачем. 
В матеріалах справи наявні товарно-транспортні накладні: РВА № 093428 від 18.03.2022 (об`єм 20,8210 м куб.) на суму 40646,93 грн та РВА № 483282 від 07.03.2022 (об`єм 24,0060 м куб.) на суму 28209,05 грн, які не підписані відповідачем.
Скаржник не заперечує, що поставки товару взагалі не відбулося, доводи скаржника зводяться щодо не підписання товарно-транспортних накладних та невідповідності суми заборгованості, зазначених в претензії позивача та у заяві про видачу судового наказу, а не відсутності господарської операції щодо поставки господарської операції.
Колегія суддів зазначає, що у претензії №322 від 21.04.2022 зазначено, що на виконання умов Договору №05/03/22-1 Привільненській сільській раді було поставлено лісопродукцію, що підтверджується товаро-транспортними накладними: РВА № 093428 від 18.03.2022 (об`єм 20,8210 м куб.) на суму 40646,93 грн та РВА № 483282 від 07.03.2022 (об`єм 24,0060 м куб.) на суму 28209,05 грн, №РВД 093478 від 15.04.2022 (об`єм  38347 м куб.) на суму 34 920,19 грн.
Водночас, позивач звернувся із даним позовом про стягнення заборгованості за поставлений товар на підставі лише двох товаро-транспортних накладних, що є правом позивача. Відомості з копій товаро-транспортних накладних, які наявні в матерілах справи, співпадають з відомостями про товаро-транспортні накладні, які містяться у претензії від 21.04.2022.
У Постанові Верховного Суду від 10.12.2020 у справі №910/14900/19 зазначено, що сама по собі відсутність первинних документів, а також недоліки в їх оформленні не можуть бути підставою для висновку про відсутність господарських операцій.
Отже, враховуючи вищевикладене та стандарти доказування, зокрема, "вірогідність доказів", колегія суддів вважає, що господарська операція з поставки товару відбулася.
Щодо посилань скаржнина, що Тимчасова інструкція з електронного обліку продукції лісозаготівель, лісопиляння і деревообробки на підприємствах Державного агентства лісових ресурсів України, затвердженого наказом ДАЛРУ №202 від 27.06.2022, на яку посилається позивач, вважається  недійсною, так як наказом Міністерства захисту довкілля та природніх ресурсів України від 27.09.2021 №621 затверджено Інструкцію з ведення електронного обліку деревини зареєстровану в Міністерстві юстиції України 13.10.2021 за №1343/36965.
Колегія суддів зазначає, що Інструкція з ведення електронного обліку деревини зареєстровану в Міністерстві юстиції України 13.10.2021 за №1343/3696 не містить посилань на втрату чинності Тимчасової інструкції. На офіційному веб-сайті Державного агентства лісових ресурсів України такі відомості відсутні. Водночас, судом встановлено, що господарська операція з поставки товару відбулася.  
Крім того, у відповідності до статті 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. В матеріалах справи відсутні докази недійсності або ж оскарження договору №05/03/22-1 від 05.03.2022, тобто вказаний правочин є правомірним.
Судом враховано, що у відповідності до п. 1.1 Договору, сторони погодили Продавець передає у власність на умовах франко-склад Продавця необроблену деревину (надалі - товар), а Покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього ціну відповідно до умов, що визначені в цьому Договорі. Тобто продавець вважається таким, що виконав свої зобов`язання щодо поставки, в момент, коли він надав товар у розпорядження покупця на площах свого підприємства чи в іншому названому місці (наприклад, на заводі, фабриці, складі і т. ін.), без здійснення митного очищення товару для експорту та завантаження його на будь-який приймаючий транспортний засіб.
Таким чином, цей термін покладає мінімальні обов`язки на продавця, а покупець несе всі витрати і ризики у зв`язку з перевезенням товару з площ продавця до місця призначення.
Державне підприємство "Дубенське лісове господарство" виконало в повній мірі покладені на нього згідно договору зобов`язання, та надало відповідну продукцію для перевізника, відповідно усі подальші ризики, щодо продукції несе покупець.
Отже, у даному випадку, суд приходить до висновку, що позивачем виконано передбачені Договором обов`язки з поставки товару відповідачу, у зв`язку з чим в останнього виник обов`язок з оплати поставленого товару.
У матеріалах справи відсутні докази оплати відповідачем за поставлений товар. Таким чином, позовні вимоги про стягнення з відповідача суми заборгованості у розмірі 68 855 грн 98 коп. підлягають задоволенню.
Відповідно до приписів ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Таким чином, доводи скаржника, викладені у апеляційній скарзі, є безпідставними, необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.
За таких обставин підстав для зміни, скасування рішення місцевого господарського суду не вбачається.
Відповідно до ст. 129 ГПК України судовий збір за подання апеляційної скарги покладається на скаржника.
Керуючись ст. ст. 269, 270, 271, 275, 276, 281 - 284 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:
1. Апеляційну скаргу Привільненської сільської ради на рішення Господарського суду Рівненської області від 31.01.2023 у справі №918/1108/22 залишити без задоволення.
2. Рішення Господарського суду Рівненської області від 31.01.2023 у справі №918/1108/22 залишити без змін.
3. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.
4. Матеріали справи №918/1108/22 повернути до Господарського суду Рівненської області.

Повний текст постанови складений "20" квітня 2023 р.

Головуючий  суддя                                                                      Савченко Г.І. 

Суддя                                                                                              Павлюк І.Ю.  

Суддя                                                                                              Миханюк М.В.