ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 626/2402/21                        Головуючий суддя І інстанції Рибальченко І. Г.
Провадження № 22-ц/818/349/23                Суддя доповідач Яцина В.Б.
Категорія: інших видів кредиту

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 травня 2023 року                                                                 м. Харків.

Харківський апеляційний суд у складі суддів судової колегії судової палати у цивільних справах :
головуючого                Яцини В.Б.,
суддів колегії        Бурлака І.В., Мальованого Ю.М.,
розглянувши у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Красноградського районного суду Харківської області від 08 листопада 2022 року, у справі за позовом Акціонерного товариства «АКЦЕНТ-БАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,
В С Т А Н О В И В :

У серпні 2022 року Акціонерне товариство «Акцент-Банк» (далі- АТ «А Банк») звернулось з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.
В обґрунтування позову зазначено, що 31 грудня 2016 року ОСОБА_1 приєдналась до Умов та Правил надання банківських послуг в АТ «А-Банк» з метою укладення кредитного договору № б/н та отримання кредитної картки. На підставі вказаної Анкети Заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг відповідачу надано кредит у вигляді встановлення кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 46,80 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана нею Анкета Заява разом з Умовами та правилами і Тарифами, які викладені на банківському сайті, складає між нею та Банком кредитний договір, що підтверджується підписом у Анкеті - Заяві. Позивач свої зобов`язання за кредитним договором та угодою виконав в повному обсязі, надав відповідачу кредит у розмірі відповідно до умов договору.
У порушення умов договору відповідач свої зобов`язання належним чином не виконала, внаслідок чого станом на 12 серпня 2021 року утворилась заборгованість в сумі 46799,78 грн, яка складається з: 31549,98 грн заборгованості за кредитом; 15249,80 грн заборгованості за відсотками за користування кредитом, 0,00 грн - штраф.
Посилаючись на вказані обставини, позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором в розмірі 46799,78 грн. та судові витрати.
01 листопада 2022 року засобами поштового зв`язку представник ОСОБА_1 - адвокат Боденко Д.О. подав відзив, в якому позов просив залишити без задоволення. 
В обґрунтування відзиву зазначав, що позивачем не надано належних та допустимих доказів існування заборгованості та її розміру. Заява позичальника від 31 грудня 2016 року не містить даних про умови кредитування, штрафні санкції, дату видачі картки та строк її дії. Розрахунок заборгованості, наданих позивачем, складено в односторонньому порядку банком, а тому він не є належним доказом існування кредитних відносин та наявності боргу. 
Також у відповіді на заперечення зазначав, що ОСОБА_1 сплачено 56824,67 грн, витрачено 62953,93 грн, а отже дійсний розмір заборгованості становить 6129,26 грн, оскільки банк безпідставно включив до тіла кредиту нараховані відсотки.
Рішенням Красноградського районного суду Харківської області від 08 листопада 2022 року позов АТ «А Банк» задоволено.
Стягнуто з ОСОБА_1 , на користь АТ «А Банк» заборгованість за кредитним договором б/н від 31 грудня 2016 року у розмірі 46799,78 грн. та судовий збір в сумі 2270 грн.
Рішення суду мотивовано тим, що відповідачка належним чином не виконувала умови кредитного договору, у зв`язку з чим утворилась заборгованість, розмір якої підтверджено належними та допустимими доказами, а тому вона підлягає стягненню. Сторони також погодили розмір відсотків, порядок їх сплати, що підтверджується заявою позичальника від 31 грудня 2016 року, яка підписана ОСОБА_1 разом з анкетою-заявкою та містила вищевказані умови.
Не погоджуючись з вказаним рішенням суду ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просила скасувати вказане рішення та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги залишити без задоволення.
Апеляційна скарга мотивована тим, що оскаржуване рішення ухвалене з порушенням норм матеріального і процесуального права, є незаконним та обґрунтованим внаслідок неправильного встановлення обставин по справі, неналежної оцінки доказів.
Надана позивачем виписка з 31 грудня 2016 року по 26 серпня 2021 року не даних про дійсний розмір заборгованості відповідача перед банком, та не дає можливості встановити початок періоду з якого утворилась заборгованість, що в свою чергу впливає на можливість застосувати строки позовної давності до вимог позивача. Вказаний розрахунок не містить початкової суми, яка перебувала на балансі картки, або суми боргу на початок періоду та як він утворився, а так само відсутня колонка яка відображає «Залишок після операції». Виписка містить неповну інформацію щодо проведення операцій по картці.
Також визнала заборгованість за тілом кредиту у розмірі 6129,26 грн.
24 лютого 2023 року АТ «А-Банк» подано відзив на апеляційну скаргу, в якому банк просив залишити рішення суду першої інстанції без змін.
Відзив мотивовано тим, що відповідачка користувалась кредитними коштами, що свідчить про її згоду з умовами та правилами надання банківських послуг.
ОСОБА_1 було підписано електронно цифровим підписом «Паспорт споживчого кредиту за програмою кредитна картка», що свідчить про її обізнаність про умови кредитування.
Відповідно до статті 368 ЦПК України суд апеляційної інстанції розглянув справу за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими для апеляційного провадження, які передбачені у частині першій статті 369 ЦПК України, з огляду на зміст та ціну позову, без повідомленням учасників справи. 
Згідно до частини тринадцятої статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Відповідно до вказаних норм ЦПК України, вислухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню виходячи з такого.
Згідно зі статтею 376 ЦПК України:
1. Підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є:
1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи;
2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими;
3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи;
4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
2. Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону, або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню.
Порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.
У статті 263 ЦПК України визначено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Вказаним вимогам рішення суду повністю не відповідає.
Матеріали справи свідчать, що 31 грудня 2016 року ОСОБА_1 підписала анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банку.
З тексту даної анкети-заяви вбачається, що відповідачка висловила свою згоду на те, що дана заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг та тарифами, правилами користування, основними умовами обслуговування і кредитування, розміщеними в рекламному буклету складає між нею та банком договір про надання банківських послуг.
Відповідно до заяви позичальника № АВН0F474071645 від 31 грудня 2016 року ОСОБА_1 отримала строковий кредиту розмірі 7376 грн з 31 грудня 2016 по 30 грудня 2017 року зі відсотковою ставкою 0,12% річних (а.с. 149).
Розмір кредитного ліміту неодноразово змінювався,17 січня.2020 року його було збільшено до 50000,0 грн, 23 листопада 2021 року зменшено до 0,00 грн (а.с. 73).
На виконання умов кредитного договору ОСОБА_1 отримала картку, яка двічі перевипускалась. Строк дії останньої картки - № НОМЕР_1 -квітень 2028 року (а. с. 172).
За розрахунком Банку станом на 12 серпня 2021 року у відповідачки наявна заборгованість, яка складає 46799,78 грн, яка складається з: 31549,98 грн заборгованості за кредитом; 15249,80 грн заборгованості за відсотками за користування кредитом, 0,00 грн - штраф.
Згідно зі статтями 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1054 ЦК України).
Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.
Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (стаття 526 ЦК України).
При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України).
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі № 342/180/17 (провадження № 14-131цс19) зроблено висновок, що: «у переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку АТ КБ «ПриватБанк»). Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.
Велика Палата Верховного Суду вважає, що Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» «Універсальна, 30 днів пільгового періоду» та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку ресурс: Архів Умов та правил надання банківських послуг розміщені на сайті: https://privatbank.ua/terms/, які містяться в матеріалах даної справи не визнаються відповідачкою та не містять її підпису, тому їх не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного між сторонами 18 лютого 2011 року шляхом підписання заяви-анкети. Отже відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору, яка встановлена у формі сплати процентів за користування кредитними коштами, а також відповідальність у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення термінів виконання договірних зобов`язань.
Також Велика Палата Верховного Суду зауважує, що безпосередньо укладений між сторонами кредитний договір від 18 лютого 2011 року у вигляді заяви-анкети, підписаної сторонами, не містить і строку повернення кредиту (користування ним). Однак, враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку АТ КБ «ПриватБанк» не повернуті, а також вимоги частини другої статті 530 ЦК України за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, Велика Палата Верховного Суду погоджується із висновком судів попередніх інстанцій, що він вправі вимагати захисту своїх прав через суд - шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів».
У Постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 18 вересня 2019 року по справі № 573/2495/16-ц (провадження № 61-27301св18), на яку є посилання у касаційній скарзі, вказано, що «суд апеляційної інстанції дійшов правильного висновку про те, що ПАТ КБ «ПриватБанк» не доведено належними та допустимими доказами факт укладення між сторонами у 2013 році кредитного договору, оскільки в підписаній ОСОБА_4 анкеті-заяві відсутні відомості про вид платіжної картки, яку заявник бажає оформити; розмір кредитного ліміту; умови отримання кредиту; номер виданої картки. Інші надані позивачем документи (Тарифи банку, Умови та Правила) не містять підпису відповідача».
У частинах першій, третій статті 12, частинах першій, п`ятій, шостій статті 81 ЦПК України визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Анкета-заява, підписана відповідачкою, містить її персональні дані, проте у ній відсутні дані щодо умов кредитування, процентів за користування кредитом та строку повернення кредиту.
Наданий позивачем витяг з Умов та Правил надання банківських послуг у АТ «А- Банк» також не можна вважати складовою частиною кредитного договору, оскільки вони містять підпис лише представника банку, а отже не можуть свідчити про прийняття позичальником запропонованих йому умов та приєднання як другої сторони до запропонованого договору. Доказів, що саме ці Тарифи А-Банк довідку про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна» та Умови та правила надання банківських послуг в Акцент-Банку розумів відповідачка та ознайомилася і погодилася з ними, підписуючи заяву.
Отже, підстави для нарахування відсотків за користування коштами, розрахованих відповідно до Умов та Правил надання банківських послуг у АТ «А- БАНК» відсутні, оскільки вказані умови не погоджені відповідачкою.
Як вбачається з Виписки з карткового рахунку за період з 01 січня 2015 року пом23 вересня 2022 року, ОСОБА_1 активно користувалась карткою, оплачувала товари, знімала готівку. За час користування послугами АТ «А Банк» відповідачкою внесено на рахунок 57674,67 грн., витрачено 107559,80 грн, комісія 2602,21 грн. Між тим,відповідно до вказаної виписки до суми зазначених витрат банком зараховано проценти та пеню, які не погоджені сторонами у загальному розмірі - 37210,46 грн (а.с. 174- 185). Отже, різниця між фактично отриманими коштами та внесеними становить 12674,67 грн та саме ця сума підлягає стягненню з відповідачки.
Наведене свідчить, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи; висновки суду не відповідають обставинам справи; суд порушив норми матеріального і процесуального права, а доводи скарги спростовують висновки суду, тому відповідно до пунктів 1, 3, 4 частини першої статті 376 ЦПК України суд апеляційної інстанції задовольняє частково апеляційну скаргу, змінює рішення суду першої інстанції шляхом зменшення розміру заборгованості, що підлягає стягненню з ОСОБА_1 на користь АТ «А- Банк» з 49069,78 грн до 12674,67 грн.
Доводи АТ «А- Банк» у відзиві на апеляційну скаргу щодо погодження ОСОБА_1 умов кредитування шляхом підписання цифровим підписом «Паспорт споживчого кредиту за програмою кредитна картка» спростовується матеріалами справи, в яких вказаний паспорт за підписом відповідачки відсутній.
Відповідно до частини 1 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат (частина 13 статті 141 ЦПК України).
За правилами пунктів «б», «в» пункту 4 частини 1 статті 382 ЦПК України постанова суду апеляційної інстанції складається з резолютивної частини із зазначенням нового розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої інстанції, - у випадку скасування або зміни судового рішення, та розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.
Позивачем при поданні позовної заяви сплачено 2270 грн судового збору. Враховуючи, що позов задоволено частково (25,83%), з відповідачки на користь позивача підлягає стягненню 586,34 грн. 
При звернення до суду з апеляційною скаргою судовий збір, що підлягав сплаті становив 3405 грн. 
Ухвалою Харківського апеляційного суду від 09 січня 2023 року ОСОБА_1 звільнено від сплати судового збору.
Відповідно до частини шостоі статті 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Отже, зважаючи на часткове задоволення апеляційної скарги, з АТ «А- Банк» має бути стягнуто на користь держави 2525,49 грн.
Таким чином, з урахування ч. 10 ст 141 ЦПК України, з АТ «А- Банк» на користь ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1939,15 грн. 
Керуючись п. 1 ч. 1 ст. 374, ст. 375, ст.ст. 381-384, 389-391 ЦПК України, суд апеляційної інстанції
П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.
Рішення Красноградського районного суду Харківської області від 08 листопада 2022 року змінити.
Зменшити розмір заборгованості за кредитним договором б/н від 31 грудня 2016 року, стягнутої з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Акцент-Банк» (вул. Батумська, буд. 11, м. Дніпро 46799) з 46799, 78 грн. до 12674,67 грн, а також судового збору з 2270 грн до 586,34 (п`ятсот вісімдесят шість грн 34 коп.) грн.
Стягнути з Акціонерного товариства «Акцент-Банк» на користь держави 2525,49 (дві тисячі п`ятсот двадцять п`ять грн 49 коп.) грн судового збору.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і не може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду, окрім випадків передбачених п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України.
Повний текст судового рішення складений 12 травня 2023 року.

Головуючий                                         В.Б. Яцина.

Судді                                                 І.В. Бурлака.

                                                                Ю.М. Мальований