ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 червня 2023 року 
м. Київ

справа № 600/1424/20-а
адміністративне провадження № К/990/13508/23  

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
Головуючої судді - Желтобрюх І.Л., суддів: Білоуса О.В., Блажівської Н.Є.,
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Мамаївський агропромисловий комбінат» на постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 01 березня 2023 року (головуючий суддя - Граб Л.С., судді - Смілянець Е.С., Сторчак В.Ю.) у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Мамаївський агропромисловий комбінат» до Головного управління ДПС у Чернівецькій області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,
установив:
У вересні 2020 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Мамаївський агропромисловий комбінат» (далі - ТОВ «Мамаївський агропромисловий комбінат», Товариство) звернулось до суду з позовом до Головного управління ДПС у Чернівецькій області (далі - ГУ ДПС у Чернівецькій області), в якому просило: визнати протиправною бездіяльність ГУ ДПС у Чернівецькій області щодо ненадання висновку про повернення ТОВ «Мамаївський агропромисловий комбінат» надміру сплаченого податку на додану вартість у розмірі 1000000,00 грн; зобов`язати ГУ ДПС у Чернівецькій області підготувати та направити до казначейства разом з іншими передбаченими законодавством документами висновок органу про повернення ТОВ «Мамаївський агропромисловий комбінат» надміру сплаченого податку на додану вартість у розмірі 1000000,00 грн.
Рішенням Чернівецького окружного адміністративного суду від 22 лютого 2021 року, залишеним без змін постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 1 червня 2021 року, позов Товариства задоволено в повному обсязі. 
Ухвалою Чернівецького окружного адміністративного суду від 06 жовтня 2021 року встановлено ГУ ДПС у Чернівецькій області 15-денний строк для подання звіту про виконання рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 22 лютого 2021 року у справі №600/1424/20-а.
У подальшому ТОВ «Мамаївський агропромисловий комбінат» звернулось до Чернівецького окружного адміністративного суду із заявою про застосування наслідків неподання звіту про виконанням судового рішення, в якій просило накласти на керівника ГУ ДПС у Чернівецькій області штраф у розмірі сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб згідно зі статтею 382 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) за невиконання рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 22 лютого 2021 року впродовж одинадцяти місяців.
Ухвалою Чернівецького окружного адміністративного суду від 17 травня 2022 року застосовано до начальника ГУ ДПС у Чернівецькій області Шпака В.П. захід процесуального примусу у вигляді штрафу; накладено на начальника ГУ ДПС у Чернівецькій області ОСОБА_1 у розмірі двадцяти прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 49620,00 грн; половину суми штрафу у розмірі 24810,00 грн стягнуто на користь ТОВ «Мамаївський агропромисловий комбінат»; половину суми штрафу у розмірі 24810,00 грн стягнуто до Державного бюджету України. 
Постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 16 серпня 2022 року ухвалу Чернівецького окружного адміністративного суду від 17 травня 2022 року визнано нечинною, а провадження у справі за заявою ТОВ «Мамаївський агропромисловий комбінат» про застосування наслідків неподання звіту про виконанням судового рішення - закрито. Обираючи такий процесуальний наслідок суд апеляційної інстанції виходив з того, що станом на час розгляду справи в суді апеляційної інстанції ГУ ДПС у Чернівецькій області виконано рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 22 лютого 2021 року у справі №600/1424/20- а, відтак, на думку суду, відсутні підстави для накладення штрафу на керівника ГУ ДПС у Чернівецькій області за невиконання рішення суду.
Постановою Верховного Суду від 30 листопада 2022 року скасовано постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 16 серпня 2022 року, а справу направлено для продовження розгляду до Сьомого апеляційного адміністративного суду. 
Постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 01 березня 2023 року скасовано ухвалу Чернівецького окружного адміністративного суду від 17 травня 2022 року.
Не погоджуючись з рішенням Сьомого апеляційного адміністративного суду від 01 березня 2023 року, Товариство звернулось із касаційною скаргою, у якій просить скасувати ухвалене апеляційним судом рішення й залишити в силі ухвалу Чернівецького окружного адміністративного суду від 17 травня 2022 року.
Підставами касаційного оскарження судових рішень у цій справі скаржником зазначено неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права у випадках, передбачених пунктами 1, 2, 4 частини четвертої статті 328 КАС України.
В аспекті заявленої підстави касаційного оскарження, передбаченої пунктом 1 частини четвертої статті 328 КАС України, позивач звертає увагу на застосування судом апеляційної інстанції норм права без урахування висновку, висловленого Верховним Судом у постанові від 26 листопада 2020 року у справі №361/2109/17. Зокрема, у згаданому рішення касаційний суд зазначив: «специфіка застосування штрафної санкції полягає в тому, що вона накладається на керівника суб`єкта владних повноважень, який є відповідальним за діяльність державного органу, який він очолює та яким не забезпечено виконання судового рішення у встановлений строк. Правові норми КАС України мають на меті забезпечення належного виконання судового рішення. Підставами їх застосування є саме невиконання судового рішення, ухваленого на користь особи-позивача та обставини, пов`язані з невиконанням судового рішення в цій справі. За своєю правовою природою накладення судом штрафу за не виконання рішення суду є заходом процесуального примусу, передбаченого статтею 144 КАС України, з метою спонукання відповідних осіб до добросовісного виконання процесуальних обов`язків, зокрема, в частині накладеного судом обов`язку щодо подання звіту про виконання рішення суду, що обумовлено обов`язковістю виконання судового рішення як важливої складової права особи на справедливий суд, що гарантоване статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, та однією з основних засад судочинства, визначених статтею 129-1 Конституції України, статтями 14 та 370 КАС України.».
У світлі заявленої підстави касаційного оскарження, передбаченої пунктом 2 частини четвертої статті 328 КАС України, позивач висловлює намір щодо відступу від висновку Верховного Суду, викладеного у постанові від 30 квітня 2020 року у справі №804/2076/17, та застосованого судом апеляційної інстанції. У наведеному рішенні Верховний Суд вказав, що наявність самого лише факту відсутності певного результату не може бути достатнім підтвердженням того, що суб`єкт владних повноважень допустив саме протиправну бездіяльність. 
Окрім викладеного, позивач звертає увагу на нерелевантність до спірних правовідносин застосованих судом апеляційної інстанції постанов Верховного Суду від 20 лютого 2019 року у справі №806/2143/15 та від 01 лютого 2022 року у справі №420/177/20, оскільки такі рішення ухвалені за інших, не подібних правовідносин.
Заявник зазначає, що апеляційний суд, установивши подання ГУ ДПС у Чернівецькій області звіту на виконання рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 22 лютого 2021 року, не врахував, що такий жодним чином не вплинув на виконання рішення суду, натомість, рішення було виконане лише у серпні 2022 року.
Посилаючись на порушення апеляційним судом норм процесуального права позивач звертає увагу на те, що суд всупереч пункту 2 частини першої статті 315 КАС України не ухвалив нового судового рішення за результатами розгляду заяви Товариства про встановлення судового контролю (застосування штрафу), та не зазначив про це у мотивувальній та резолютивній частинах свого рішення.
Окрім викладеного, позивач просить здійснити розподіл судових витрат за наслідками касаційного перегляду справи.
У відзиві на касаційну скаргу контролюючий орган просить залишити оскаржуване рішення суду апеляційної інстанції без змін як законне й обґрунтоване, а скаргу Товариства - без задоволення, повністю підтримуючи висновки й мотиви, з яких виходив суд при ухваленні рішення. Вказує, що матеріали справи містили докази вжиття ГУ ДПС у Чернівецькій області вичерпних заходів, спрямованих на виконання рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 22 лютого 2021 року, втім, такі не були взяті до уваги судом першої інстанції при розгляді заяви Товариства про застосування наслідків неподання звіту про виконанням судового рішення. Також, звертає увагу, що судом першої інстанції не було встановлено умислу в діях податкового органу в невиконанні рішення окружного суду, ухваленого на корить позивача.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши доводи касаційної скарги, матеріали справи, судові рішення, колегія суддів Верховного Суду дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню, з огляду на таке.
Обов`язковість виконання судового рішення є важливою складовою права особи на справедливий суд, що гарантоване статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, та однією з основних засад судочинства, визначених статтею 129-1 Конституції України, статтею 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, статями 14, 370 Кодексу адміністративного судочинства України.
Особливості судового контролю за виконанням судових рішень в адміністративних справах регламентовано статтею 382 КАС України.
За змістом указаної норми суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.
За наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або в разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Половина суми штрафу стягується на користь позивача, інша половина - до Державного бюджету України.
Ухвала суду про накладення штрафу, що набрала законної сили, направляється для виконання до державної виконавчої служби. З наступного дня після набрання ухвалою законної сили на суму заборгованості без додаткового рішення суду нараховується пеня у розмірі трьох відсотків річних з урахуванням індексу інфляції.
Сплата штрафу не звільняє від обов`язку виконати рішення суду і подати звіт про його виконання. Повторне невиконання цього обов`язку тягне за собою застосування наслідків, установлених частинами першою і другою цієї статті, але розмір нового штрафу при цьому збільшується на суму штрафу, який було або мало бути сплачено за попередньою ухвалою.
Тобто, з метою забезпечення виконання судового рішення статтею 382 КАС України судочинства України передбачено дві форми судового контролю за виконанням судового рішення: 1) зобов`язання суб`єкта владних повноважень подати звіт про виконання рішення суду; 2) накладення на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штрафу.
Аналіз зазначених положень дає підстави для висновку про те, що встановлення судового контролю за виконанням судових рішень є заходом превентивного впливу на відповідача у справі з метою своєчасного виконання зобов`язань у межах відповідної справи. 
Як з`ясовано судами попередніх інстанцій рішенням Чернівецького окружного адміністративного суду від 22 лютого 2021 року, серед іншого, зобов`язано ГУ ДПС у Чернівецькій області підготувати та направити до казначейства разом з іншими передбаченими законодавством документами висновок органу про повернення ТОВ «Мамаївський агропромисловий комбінат» надміру сплаченого податку на додану вартість у розмірі 1000000,00 грн.
08 липня 2021 року ТОВ «Мамаївський агропромисловий комбінат» видано виконавчий лист у справі №600/1424/20-а про зобов`язання ГУ ДПС у Чернівецькій області вчинити описані вище дії.
26 липня 2021 року ТОВ «Мамаївський агропромисловий комбінат» звернулось до ГУ ДПС у Чернівецькій області із заявою про добровільне виконання рішення суду від 22 лютого 2021 року №600/1424/20-а.
Постановою головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Чернівецькій області від 29 липня 2021 року ВП№66321028 відкрито виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа №600/1424/20-а від 08 липня 2021 року.
21 вересня 2021 року до Чернівецького окружного адміністративного суду надійшла заява ТОВ «Мамаївський агропромисловий комбінат» про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення.
Ухвалою Чернівецького окружного адміністративного суду від 06 жовтня 2021 року встановлено ГУ ДПС у Чернівецькій області 15-денний строк для подання до суду звіту про виконання рішення цього ж суду від 22 лютого 2021 року у справі №600/1424/20-а.
26 жовтня 2021 року від ГУ ДПС у Чернівецькій області надійшов звіт про виконання рішення суду, в якому зазначено, що під час виконання ухвали суду від 06 жовтня 2021 року у відповідача виникли вагомі труднощі щодо виконання рішення суду у справі №600/1424/20-а у зв`язку з відсутністю ТОВ «Мамаївський агропромисловий комбінат» на обліку у Головному управлінні ДПС у Чернівецькій області, оскільки Державним реєстратором 02 липня 2020 року проведено реєстраційні дії (унесено зміни) в Єдиному державному реєстрі щодо зміни місцезнаходження ТОВ «Мамаївський агропромисловий комбінат».
Застосовуючи до начальника ГУ ДПС у Чернівецькій області Шпака В.П. захід процесуального примусу у вигляді штрафу суд першої інстанції керувався тим, що встановлені фактичні обставини справи свідчать про ухилення суб`єкта владних повноважень від реального виконання рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 22 лютого 2021 року у справі №600/1424/20-а. Судом при цьому враховано тривалий строк невиконання рішення суду та встановлення судом двічі строку для подання звіту про виконання рішення суду, який судом пізніше було продовжено, що, втім, не дало результату.
Приймаючи протилежне рішення апеляційний суд виходив з того, що ГУ ДПС у Чернівецькій області системно вживалися конкретні та дієві заходи з метою виконання рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 22 лютого 2021 року у справі №600/1424/20-а, однак, через низку об`єктивних, незалежних від останнього причин, рішення не було виконане. Судом апеляційної інстанції також узято до уваги, що ГУ ДПС у Чернівецькій області скеровано інший звіт на виконання рішення суду (зареєстрований в суді 22 лютого 2022), зі змісту якого вбачається, що після надання додаткового строку для подання звіту ГУ ДПС у Чернівецькій області зверталося до ДПС України з проханням надати доступ до ІТС «Податковий блок» для проведення відповідних операцій по ТОВ «Мамаївський агропромисловий комбінат» для формування та направлення органу казначейства висновку про повернення вказаному платнику надміру сплаченої суми з податку на додану вартість.
Оцінюючи обґрунтованість поданої касаційної скарги у світлі висновків суду апеляційної інстанції Верховний Суд виходить з наступного.
Так, з`ясовуючи, які саме заходи, направлені на виконання судового рішення у даній справі, вживалися податковим органом, судом апеляційної інстанції взято до уваги наступні фактичні обставини:
- відповідач звертався до суду із заявою про зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення, а саме: шляхом зобов`язання ГУ ДПС у Дніпропетровській області, Нікопольська ДПІ (орган, в якому позивач перебував на податковому обліку) підготувати та направити до Казначейства разом з іншими передбаченими законодавством документами висновок органу про повернення ТОВ «Мамаївський агропромисловий комбінат» надміру сплаченого податку на додану вартість у розмірі 1000000,00 грн. Ухвалою Чернівецького окружного адміністративного суду від 18 січня 2022 року в задоволенні заяви контролюючого органу було відмовлено;
- відповідачу відмовлено в задоволенні заяви про заміну сторони у виконавчому провадженні з примусового виконання виконавчого листа №600/1424/20-а від 08 липня 2021 року, виданого Чернівецьким окружним адміністративним судом з Головного управління ДПС у Чернівецькій області на Головне управління ДПС у Дніпропетровській області (ухвала від 18 січня 2022 року);
- відповідач скеровував на адресу ТОВ «Мамаївський агропромисловий комбінат» лист від 13 жовтня 2021 року щодо сприяння у виконанні рішення суду шляхом звернення до суду першої інстанції із заявою про зміну способу і порядку рішення суду або щодо зміни сторони виконавчого провадження, - з ГУ ДПС Чернівецькій області на ГУ ДПС у Дніпропетровській області;
- 13 жовтня 2021 року відповідач звернувся до Відділу примусового виконання рішень у Чернівецькій області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції із проханням звернутись до Чернівецького окружного адміністративного суду із заявою про заміну сторони виконавчого провадження з ГУ ДПС Чернівецькій області на ГУ ДПС у Дніпропетровській області.
Окрім викладеного, судом апеляційної інстанції враховано численне листування ГУ ДПС у Чернівецькій області з Державною податковою службою України, зі змісту якого вбачається наявність ускладнень при виконанні судового рішення, а також прохання щодо надання ДПС України технічної можливості виконати рішення суду, про яке йдеться, та, власне, щодо сприяння у таких діях.
Поряд із тим, перелічуючи та описуючи дії, вчинені відповідачем нібито на виконання рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 22 лютого 2021 року №600/1424/20-а, апеляційним судом залишено поза увагою, що фактично такі були спрямовані на перекладання обов`язку із виконання вказаного судового акта на іншого суб`єкта владних повноважень - Головне управління ДПС у Дніпропетровській області, яке прийняло ТОВ «Мамаївський агропромисловий комбінат» на податковий облік після набрання законної сили судовим рішенням.
Зокрема, про це свідчить зміст поданих відповідачем до Чернівецького окружного адміністративного суду заяв про зміну способу і порядку виконання судового рішення, про заміну боржника (сторони) у виконавчому провадження, а також неодноразові намагання спонукати позивача та орган державної виконавчої служби, на виконанні у якого перебував виконавчий лист у справі №600/1424/20-а, до подання в суд аналогічного роду заяв.
Разом з тим, відповідачу неодноразово роз`яснювалось судом, що Головне управління ДПС у Дніпропетровській області не є правонаступником Головного управління ДПС у Чернівецькій області, і перехід ТОВ «Мамаївський агропромисловий комбінат» на податковий облік до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області не може зумовлювати покладання на останнього обов`язку виконати рішення суду, оскільки воно не було учасником спірних правовідносин та не створювало передумов для їх виникнення (ухвали Чернівецького окружного адміністративного суду від 18 січня 2020 року, 18 січня 2022 року тощо).
При цьому встановлення таких поважних, виняткових обставин, які б дійсно унеможливлювали або ж ускладнювали виконання рішення Чернівецького окружного адміністративного суду у справі №600/1424/20-а у визначений судом спосіб з мотивів апеляційного суду не вбачається. 
Судом апеляційної інстанції не надано відповідь на те, чи здійснена податковим органом діяльність на виконання рішення суду Чернівецького окружного адміністративного суду від 22 лютого 2021 року №600/1424/20-а та вжиті ним заходи опосередковуються причинно-наслідковим зв`язком з кінцевим результатом таких дій.
Не спростовано судом апеляційної інстанції й висновків, з яких виходив окружний суд, стверджуючи про наявність у справі доказів, які свідчать про свідоме та систематичне ухилення відповідачем від виконання судового рішення у цій справі.
Таким чином, колегія суддів КАС ВС визнає передчасним і таким, що не відповідає обставинам справи висновок суду апеляційної інстанції про те, що рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 22 лютого 2021 року у справі №600/1424/20-а не виконувалось відповідачем через ряд незалежних від останнього причин, що об`єктивно унеможливлювали його виконання.
Відповідно до частини другої статті 353 КАС України підставою до скасування судових рішень судів першої та (або) апеляційної інстанцій і направлення справи на новий судовий розгляд є порушення норм процесуального права, на які посилається скаржник у касаційній скарзі, яке унеможливило встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи, якщо: суд не дослідив зібрані у справі докази, за умови висновку про обґрунтованість заявлених у касаційній скарзі підстав касаційного оскарження, передбачених пунктами 1, 2, 3 частини другої статті 328 цього Кодексу; або: суд необґрунтовано відхилив клопотання про витребування, дослідження або огляд доказів або інше клопотання (заяву) учасника справи щодо встановлення обставин, які мають значення для правильного вирішення справи; суд встановив обставини, що мають істотне значення, на підставі недопустимих доказів.
У зв`язку з цим касаційна скарга позивача підлягає задоволенню, а постанова суду апеляційної інстанції - скасуванню із направленням справи на новий апеляційний розгляд.
Оскільки за результатами касаційного перегляду справу вирішено направити на новий розгляд, питання про розподіл судових витрат, як про це просить позивач, не вирішується.
Керуючись статтями 344, 349, 353, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду 
п о с т а н о в и в :
Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Мамаївський агропромисловий комбінат» задовольнити частково.
Постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 01 березня 2023 року скасувати, справу направити на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуюча суддя                                                                 І.Л. Желтобрюх 

Судді                                                                                       О.В. Білоус

                                                                                                Н.Є. Блажівська