Ухвала
22 травня 2023 року
м. Київ
справа № 755/12816/21
провадження № 51 - 3116 ск 23
 
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого                       ОСОБА_1 ,
суддів                                   ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 в інтересах засудженого ОСОБА_5 на вирок Дніпровського районного суду м. Києва від 03 серпня 2022 року та ухвалу Київського апеляційного суду від 14 лютого 2023 року,  
встановив:
У касаційній скарзі захисник порушує питання про перегляд вказаних судових рішень в касаційному порядку.
Перевіривши касаційну скаргу на відповідність вимогам ст. 427 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК), суд касаційної інстанції дійшов висновку, що її подано без додержання приписів п. 4 ч. 2, ч. 3 та ч. 4 зазначеної статті.
Так, у касаційній скарзі, зокрема, зазначаються; обґрунтування вимог особи, яка подала касаційну скаргу із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судових рішень,а також думка з приводу участі у касаційному розгляді. Крім того, якщо касаційну скаргу подає захисник, до неї додаються оформлені належним чином документи, що підтверджують його повноваження. 
Проте захисник подав касаційну скаргу без додержання зазначених приписів кримінального процесуального закону.
Згідно положень ст. 433 КПК суд касаційної інстанції переглядає судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій у межах касаційної скарги. При цьому він перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскарженому судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.
Відповідно до ч. 1 ст. 438 КПК підставами для скасування судового рішення судом касаційної інстанції є:1) істотне порушення вимог кримінального процесуального закону (ст. 412 КПК); 2) неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність (ст. 413 КПК); 3) невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого (ст. 414 КПК.)
Посилаючись на незаконність судових рішень, особа, яка подає касаційну скаргу, повинна вказати на конкретні порушення закону, передбачені у ст. 438 КПК, що є підставою для зміни або скасування таких рішень, а також належним чином обґрунтувати свої доводи.
Як убачається із змісту касаційної скарги, не погоджуючись із оскаржуваними судовими рішеннями, захисник порушує питання про їх скасування із призначенням нового розгляду у суді першої інстанції. Проте, на обґрунтування своїх вимог не вказує, які конкретно положення матеріального і процесуального закону порушено судами попередніх інстанцій, у чому конкретно полягають ці порушення, як вони вплинули на законність й обґрунтованість постановлених щодо ОСОБА_5 судових рішень, і чому ці порушення слід відносити до підстав для скасування касаційним судом вироку місцевого суду та ухвали апеляційного суду,згідно до ч. 1 ст. 438 КПК та з огляду на положення ст.ст. 370, 404, 412-414,419 цього Кодексу.
Натомість, захисник наводить доводи, у яких не погоджується з оцінкою доказів, наданою судами нижчих інстанцій, дає їм власну оцінку, що в силу ст.433 КПК не є предметом перевірки суду касаційної інстанції.
Відсутність у скарзі належного обґрунтування з огляду на те, що суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах касаційної скарги, перешкоджає вирішенню питання про відкриття касаційного провадження.
Відповідно до ч. 3 ст. 427 КПК якщо особа не бажає брати участі у касаційному розгляді, вона зазначає про це в касаційній скарзі, проте зі змісту касаційної скарги не вбачається думка сторони захисту щодо бажання чи небажання брати участь у касаційному розгляді.  
Згідно положень ч. 4 ст. 427 КПК, якщо касаційну скаргу подає захисник, до неї додаються оформлені належним чином документи, що підтверджують його повноваження відповідно до вимог цього Кодексу.
Стаття 50 КПК передбачає, що повноваження захисника на участь у кримінальному провадженні підтверджуються: свідоцтвом про право на зайняття адвокатською діяльністю; ордером, договором із захисником або дорученням органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.
Захисник ОСОБА_4 на підтвердження своїх повноважень, крім копії свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю, долучив до касаційної скарги доручення для надання безоплатної вторинної правової допомоги від 08 липня 2021 року №026-0005276, в якому зазначено, що це доручення діє протягом строку затримання та/або тримання такої особи під вартою. На час подачі касаційної скарги термін дії зазначеного доручення закінчився, оскільки вирок суду стосовно ОСОБА_5 набрав законної сили, засуджений не перебуває під вартою, а відбуває покарання. 
У зв`язку з цим, захиснику необхідно долучити до касаційної скарги документ, який би підтверджував його повноваження на участь у кримінальному провадженні в суді касаційної інстанції. 
За таких обставин, колегія суддів вважає за необхідне залишити без руху касаційну скаргу, надавши захиснику строк для усунення недоліків.
Керуючись ч. 1 ст. 429 КПК, Верховний Суд
постановив:
Касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 в інтересах засудженого ОСОБА_5 на вирок Дніпровського районного суду м. Києва від 03 серпня 2022 року та ухвалу Київського апеляційного суду від 14 лютого 2023 року залишити без руху і встановити строк для усунення недоліків протягом десяти днів із дня отримання копії ухвали.
Роз`яснити, що касаційна скарга повертається в разі, якщо особа в установлений строк не усунула недоліків касаційної скарги, залишеної без руху.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1                                        ОСОБА_2                                                  ОСОБА_3