ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
 
23 травня 2023 року
м. Київ
справа № 404/743/20 
провадження № 51-30 км 23
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого                                    ОСОБА_1 ,
суддів                                               ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , 
 
за участю:
секретаря судового засідання              ОСОБА_4 ,
прокурора                                   ОСОБА_5 ,
представника потерпілої             ОСОБА_6 ,
в режимі відеоконференції: 
засудженого                                ОСОБА_7 ,
захисника                                   ОСОБА_8 , 
 
розглянув у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу захисника ОСОБА_8 в інтересах засудженого ОСОБА_7 на вирок Кіровського районного суду м. Кіровограда від 01 серпня 2022 року та ухвалу Кропивницького апеляційного суду від 14 листопада 2022 року  в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за                                                      № 12019120020008735,  за обвинуваченням 
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , раніше не судимого, 
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України. 
Зміст оскаржених судових рішень і встановлені судами 
першої та апеляційної інстанцій обставини
 
Вироком Кіровського районного суду м. Кіровограда від 01 серпня 2022 року ОСОБА_7 засуджено за ч. 1 ст. 121 КК України на 5 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком тривалістю 3 (три) роки з покладенням обов`язків, передбачених пунктами 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України.  
Задоволено цивільний позов потерпілої ОСОБА_9 та стягнуто з ОСОБА_7  на користь потерпілої 18146 грн в рахунок відшкодування матеріальної шкоди та 10 000 грн в рахунок відшкодування моральної шкоди.
Ухвалою Кропивницького апеляційного суду від 14 листопада 2022 року вирок суду першої інстанції залишено без зміни. 
За обставин, встановлених судом та детально викладених у вироку,                         ОСОБА_7 визнано винуватим та засуджено за те, що він, 17 листопада                          2019 року близько 14:40 год в ході виниклого словесного конфлікту з           ОСОБА_9 в будинку за місцем проживання останньої, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, схопив правою рукою ОСОБА_9 за верхній одяг в області грудної клітки та кулаком лівої руки наніс їй один удар в область правої скроні та серію із 2-3 ударів в область перенісся. Після чого, потерпіла впала на підлогу лівим боком, а ОСОБА_7 наніс ще серію ударів кулаками рук в обличчя потерпілій ОСОБА_9 , внаслідок чого вона втратила свідомість, а ОСОБА_7 після нанесення тілесних ушкоджень з місця вчинення кримінального правопорушення зник.
Своїми протиправними діями ОСОБА_7 , спричинив потерпілій ОСОБА_9 згідно з висновком судово-медичної експертизи №646 від 06.12.2019 року тяжкі тілесні ушкодження та легке тілесне ушкодження.
Вимоги касаційної скарги і доводи особи, яка її подала
У касаційній скарзі захисник просить скасувати вирок суду першої інстанції та ухвалу суду апеляційної інстанції і призначити новий розгляд у суді першої інстанції з підстав істотного порушення вимог кримінального процесуального закону. Обґрунтовуючи скаргу, наводить доводи про невідповідність висновків суду викладеним у вироку фактичним обставинам кримінального провадження, неповноту судового розгляду, оспорює винуватість ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого йому злочину, не погоджується з оцінкою доказів. Зазначає, що апеляційний суд, всупереч вимогам ст. 419 КПК України, не перевірив належним чином всіх доводів апеляційної скарги сторони захисту та безпідставно залишив її без задоволення. Крім того вказує, що текст ухвали апеляційного суду свідчить про порушення вимог ст. 337 КПК України, оскільки в ній зазначено про вчинення ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1                               ст. 115 КК України, а не ч. 1 ст. 121 КК України. 
Під час касаційного розгляду захисник ОСОБА_8 та засуджений ОСОБА_7 підтримали касаційну скаргу сторони захисту та просили її задовольнити. 
Позиції інших учасників судового провадження
Прокурор надіслав заперечення на касаційну скаргу в яких просив залишити без задоволення касаційну скаргу захисника, а оскаржувані судові рішення без зміни. 
Представник потерпілої та прокурор під час касаційного розгляду, посилаючись на безпідставність наведених у касаційній скарзі захисника доводів, просили залишити її без задоволення, а оскаржувані судові рішення - без зміни.  
Мотиви Суду
Відповідно до ч. 2 ст. 433 КПК України суд касаційної інстанції переглядає судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій у межах касаційної скарги.
Згідно зі ст. 438 КПК України підставами для скасування або зміни судових рішень при розгляді справи в суді касаційної інстанції є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого.
При цьому, відповідно до ч. 1 ст. 433 КПК України, суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскарженому судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.
Отже, касаційний суд не перевіряє вироки щодо неповноти та однобічності судового слідства, а також невідповідності висновків суду фактичним обставинам справи.
Натомість, зазначене є предметом перевірки суду апеляційної інстанції. 
Зі змісту касаційної скарги захисника ОСОБА_8 убачається, що він наводить доводи про неповноту судового розгляду, зазначає про невідповідність висновків суду викладених у вироку фактичним обставинам кримінального провадження, просить доказам по справі дати іншу оцінку, ніж її дали суди першої і апеляційної інстанцій, тоді як перевірка цих обставин до повноважень касаційного суду законом не віднесена. 
Проте перевіркою матеріалів провадження встановлено, що висновки суду щодо доведеності винуватості засудженого ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, суд належним чином умотивував дослідженими під час судового розгляду доказами, які були оцінені відповідно до закону та в їх сукупності, правильно визнані судом достатніми та взаємозв`язаними для ухвалення обвинувального вироку щодо останнього.  
Дослідивши усі надані стороною обвинувачення докази, надавши кожному з них належну оцінку в аспекті ст. 94 КПК України на предмет належності, допустимості, достовірності та їх сукупності - з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд дійшов обґрунтованого висновку про доведеність винуватості ОСОБА_7 поза розумним сумнівом у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1                  ст. 121 КК України.  
При цьому, ретельно перевіривши посилання сторони захисту про можливість заподіяння тяжких тілесних ушкоджень потерпілій внаслідок її падіння, а також про непричетність ОСОБА_7 до вчиненого злочину, суд першої інстанції обґрунтовано мотивував свій висновок про безпідставність таких посилань. 
Вирок відповідає вимогам статей 370, 373-374 КПК України, є законним, обґрунтованим і вмотивованим. У ньому наведено формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, із зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків кримінального правопорушення, форми вини і мотивів кримінального правопорушення, як того вимагає ч. 3 ст. 374 КПК України. 
Висновок суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_7 та правильність юридичної оцінки його дій саме за ч. 1 ст. 121 КК України був предметом перевірки апеляційного суду і мотивовано визнаний таким, що відповідає доказам, зібраним у встановленому законом порядку, дослідженим у судовому засіданні, належно оціненим судом, і є обґрунтованим.
Апеляційний суд, перевіривши апеляційну скаргу сторони захисту, доводи якої, за своїм змістом, аналогічні тим, що наведені у касаційній скарзі захисника, в тому числі й щодо наявності, на думку захисника, істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, переглянув вирок суду першої інстанції та, з наведенням ґрунтовних мотивів, визнав їх безпідставними. Свій висновок апеляційний суд переконливо мотивував в ухвалі і вважати його необґрунтованим чи сумнівним підстав немає. При цьому, ретельно перевірив посилання захисника на неповноту судового розгляду та невідповідність висновків суду викладених у вироку фактичним обставинам кримінального провадження та, з наведенням обґрунтованих мотивів, правильно визнав їх безпідставними. 
Як убачається зі справи, апеляційний суд перевіркою матеріалів кримінального провадження встановив, що під час розгляду даного кримінального провадження в суді першої інстанції дотримано вимоги кримінального процесуального закону, спрямовані на встановлення об`єктивної істини у справі, а його висновки про доведеність винуватості ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, за який його засуджено, відповідають фактичним обставинам справи і підтверджуються наявними в матеріалах справи та викладеними у вироку доказами, які судом всебічно і повно досліджені та правильно і об`єктивно оцінені в їх сукупності та взаємозв`язку.
Колегія суддів вважає, що постановлена за результатами апеляційного розгляду ухвала апеляційного суду відповідає вимогам ст. 419 КПК України і погоджується з наведеними у ній висновками про законність та обґрунтованість вироку суду першої інстанції.
Що стосується доводів касаційної скарги захисника про порушення, на його думку, апеляційним судом вимог ст. 337 КПК України, оскільки в ній зазначено про вчинення ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч 1 ст. 115 КК України, а не ч. 1 ст. 121 КК України то вони є безпідставними. Зміст ухвали апеляційного суду свідчить про допущену помилку при виготовленні тексту судового рішення, яку може бути усунуто в порядку, передбаченому                        ст. 379 КПК України, в тому числі за заявою захисника.   
Призначене ОСОБА_7 покарання із застосуванням ст. 75 КК України є справедливим, необхідним й достатнім для його виправлення і попередження вчинення нових злочинів, таким, що відповідає вимогам ст. 65 КК України.
Неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність, таких порушень вимог кримінального процесуального закону, які були б істотними та підставами, передбаченими ст. 438 КПК України, для зміни чи скасування оскаржуваних судових рішень у цій справі не встановлено, а тому в задоволенні  касаційних вимог захисника слід відмовити.
Керуючись статтями 433, 434, 436, 441, 442 КПК України, Суд
ухвалив:
Вирок Кіровського районного суду м. Кіровограда від 01 серпня 2022 року та ухвалу Кропивницького апеляційного суду від 14 листопада 2022 року щодо ОСОБА_7 залишити без зміни, а касаційну скаргу захисника ОСОБА_8 в інтересах засудженого ОСОБА_7 - без задоволення. 
Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною і оскарженню не підлягає.      
Судді:

 
ОСОБА_1                                    ОСОБА_2                              ОСОБА_3