ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ 
ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.05.2023 року          м.Дніпро         Справа №  904/3335/22

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючий суддя   Чус О.В. (доповідач),   
судді   Кощеєв І.М.,    Орєшкіна Е.В.,
секретар судового засідання Солодова І.М.
Представники сторін:
від позивача:  Приходько О.І., ( в залі суду) - самопредставництво
від відповідача: Чапала Ю.О. (поза межами суду) -  самопредставництво
розглянувши у відкритому судовому засіданні   апеляційну скаргу   Приватного акціонерного товариства "ПІВНІЧНИЙ ГІРНИЧО-ЗБАГАЧУВАЛЬНИЙ  КОМБІНАТ" на рішення Господарського суду Дніпропетровської    області від 13.02.2023 (суддя     Золотарьова Я.С.) у справі №904/3335/22
за позовом     Товариства з обмеженою відповідальністю "ДНІПРОТЕХСЕРВІС", м. Дніпро
до   Приватного акціонерного товариства "ПІВНІЧНИЙ ГІРНИЧО-ЗБАГАЧУВАЛЬНИЙ    КОМБІНАТ", м. Кривий Ріг, Дніпропетровська обл.
про    стягнення заборгованості у розмірі 773 226,72 грн

ВСТАНОВИВ:
Товариство з обмеженою відповідальністю "ДНІПРОТЕХСЕРВІС" звернулось до господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою до Приватного акціонерного товариства "ПІВНІЧНИЙ ГІРНИЧО-ЗБАГАЧУВАЛЬНИЙ   КОМБІНАТ" та просить суд стягнути з відповідача заборгованість у розмірі   773 226,72 грн, з яких 700 200,00 грн - основна заборгованість, 52 197,12 грн - пеня, 11 829,60 грн - 3% річних та судовий збір.
Позивач вказує на неналежне виконання відповідачем умов договору № 563 від 30.06.2020. Так, позивачем було поставлено товар відповідачу на загальну суму 709   200,00 грн, який останній не оплатив. Також, позивачем за неналежне виконання умов договору нараховано пеню у розмірі 52   197,12 грн, 3% річних у розмірі 11   829,60 грн.
Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 13.02.2023 у даній справі позов задоволено повністю. Стягнуто з Приватного акціонерного товариства "ПІВНІЧНИЙ ГІРНИЧО-ЗБАГАЧУВАЛЬНИЙ       КОМБІНАТ"    на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ДНІПРОТЕХСЕРВІС" основний борг у розмірі 709       200,00 грн, пеню у розмірі 52       197,12 грн, 3% річних у розмірі 11       829,60 грн та судовий збір у розмірі 11       598,40 грн.
Рішення мотивовано тим, що матеріалами справи доведено факт невиконання зобов`язання належним чином відповідно до умов договору. Порушення зобов`язання є підставою для застосування господарських санкцій відповідно до вимог закону.
Не погодившись з вказаним рішенням, Приватне акціонерне товариство "ПІВНІЧНИЙ ГІРНИЧО-ЗБАГАЧУВАЛЬНИЙ   КОМБІНАТ",    звернулось до Центрального апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, якою просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.
Апеляційна скарга обґрунтована тим, що оскільки позивачем документи разом з товаром не передавалися, належних та допустимих доказів протилежного позивач не надав, строк оплати за поставлені ресурси повинен обчислюватися від дати виконання зобов`язання щодо поставки ресурсів та передачі документів, визначених п. 6.3. Договору. Проте, не зважаючи на прострочення кредитора згідно ст. 613 ЦК України, суд передчасно дійшов висновків про наявність підстав для задоволення позовних вимог.
Позивачем не доведено належним чином факту наявності обставин (дата поставки), з якими закон та договір пов`язує настання певних правових наслідків для позивача, що також є підставою для відмови у позові в повному обсязі.
Як вбачається з поданих позивачем письмових доказів, видаткові накладні N° З від 19.01.2022, N° 7 від 09.02.2022 та N° 9 від 18.02.2022 не містять реквізитів, які б надали змогу ідентифікувати осіб, які брали участь у здійсненні господарської операції з боку отримувача обладнання, їх посаду та особисті данні.
           В якості письмового доказу наявності повноважень з боку відповідача на підписання видаткових накладних № 3 від 19.01.2022, № 7 від 09.02.2022 та № 9 від 18.02.2022 позивачем до матеріалів справи подано Довіреність від 04.01.2022 № 5/14. Даною довіреністю на виконання Договору про сервісне обслуговування №419-1458521, укладеного ПРАТ «ПІВНГЗК» з ТОВ «МБС» 01.04.2021, ПРАТ «ПІВНГЗК» уповноважує одинадцятьох працівників ТОВ «МБС» на здійснення невизначеного кола правочинів.
Відповідач вважає, що Довіреність від 04.01.2022 №5/14 не може вважатися належним та допустимим доказом в даній справі в розумінні вимог статей 76 та 77 ГПК України, оскільки такий доказ не містить підтвердження обставин, на які посилається позивач в частині підтвердження прав працівників ТОВ «МБС» на представництво від імені ПРАТ «ПІВНГЗК» у взаємовідносинах з відповідачем (ТОВ «ДНІПРОТЕХСЕРВІС») та вчиняти правочини від імені ПРАТ «ПІВНГЗК» щодо одержання будь-яких товарно-матеріальних цінностей за спірним Договором № 868 від 26.08.2021.
Матеріали справи не містять належних доказів на підтвердження надання Позивачем письмової згоди Відповідачу на передачу прав та обов`язків за Договором третім особам, зокрема ТОВ «МБС» за договором про сервісне обслуговування № 419- 1458521 від 01.04.2021 та виданої на його виконання Довіреності від04.01.2022 № 5/14.
А отже, працівники ТОВ «МБС» не мали права отримувати Ресурси на виконання спірного Договору на підставі Довіреності від 04,01.2022 № 5/14, виданої на виконання договору про сервісне обслуговування № 41971458521 від 01.04.2021.
За таких обставин, позивачем не доведений факт поставки Ресурсів саме відповідачу, що є підставою для відмови у позові в повному обсязі.
На думку відповідача суд першої інстанції повинен був встановити наявність та обсяг повноважень осіб на підписання видаткових накладних № 3 від 19.01.2022, № 7 від 09.02.2022 та № 9 від 18.02.2022, що судом не було зроблено.
Подана позивачем в якості письмового доказу Довіреність від 04.01.2022 № 5/14, видана відповідачем на виконання договору про сервісне обслуговування № 419-1458521 від 01.04.2021, укладеного ПРАТ «ПІВНГЗК» з ТОВ «МБС».
З аналізу змісту Довіреності від 04.01.2022 № 5/14 не вбачається, на які саме правочини уповноважуються зазначені в ньому повірені.
Також, в порушення приписів ст. 1003 ЦК України не є конкретними і здійсненими визначені Довіреністю від 04.01.2022 № 5/14 юридичні дії стосовно третіх осіб, які повинні здійснювати повірені.
Скаржник наголошує, що Довіреність від 04.01.2022 № 5/14 не може вважатися доказом наявності та обсягу повноважень осіб на підписання видаткових накладних № 36 від 09.02.2022, № 77 від 23.02.2022 та N° 80 від 23.03.2022.
Відтак, позивачем не було доведено належним чином ні факту поставки товару за Договором, ні факту виконання зобов`язання належними сторонами.
Також, судом безпідставно стягнуто зі скаржника неустойка та проценти, нараховані на недоведену позивачем суму боргу. 
Згідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 06.03.2023   у даній справі визначена колегія суддів у складі: головуючий, доповідач    суддя Чус О.В., судді    Кощеєв І.М., Орєшкіна Е.В.
Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 07.03.2023 відкладено вирішення питань, пов`язаних з рухом апеляційної скарги, до надходження до Центрального апеляційного господарського суду матеріалів справи № 904/3335/22. Доручено Господарському суду Дніпропетровської області надіслати до Центрального апеляційного господарського суду матеріали справи №904/3335/22.
13.03.2023 до Центрального апеляційного господарського суду надійшли матеріали справи № 904/3335/22.
Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 14.03.2023 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства "ПІВНІЧНИЙ ГІРНИЧО-ЗБАГАЧУВАЛЬНИЙ    КОМБІНАТ" на рішення Господарського суду Дніпропетровської    області від 13.02.2023 у справі №904/3335/22. Розгляд апеляційної скарги призначено в судовому засіданні на       04.05.2023 року       об       10:40.
Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 16.03.2023 заяву (клопотання) Приватного акціонерного товариства "ПІВНІЧНИЙ ГІРНИЧО-ЗБАГАЧУВАЛЬНИЙ   КОМБІНАТ" у справі № 904/3335/22 задоволено. Визначено провести судове засідання у справі № 904/3335/22, призначене на 04.05.2023 о 10:40 год. з Приватним акціонерним товариством "ПІВНІЧНИЙ ГІРНИЧО-ЗБАГАЧУВАЛЬНИЙ       КОМБІНАТ" в приміщенні Центрального апеляційного господарського суду (зал судового засідання №511) в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів в системі відеокоференцзв`язку "EasyCon" (https://vkz.court.gov.ua/).
24.03.2023 позивачем надано відзив на апеляційну скаргу відповідача, в якому зазначено про те, що рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 13.02.2023 року прийняте без порушень норм процесуального та матеріального права, а доводи відповідача, викладені в апеляційній скарзі є необгрунтованими та безпідставними. Просить залишити оскаржуване рішення без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.
04.05.2023 скаржник/відповідач  наданим процесуальним правом не скористався та не забезпечив явку в судове засідання повноважних представників.
Суд апеляційної інстанції враховуючи те, що участь в засіданні суду є правом, а не обов`язком сторони, дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності представника скаржника.
04.05.2023 в судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини постанови.
Дослідивши матеріали справи, викладені в апеляційній скарзі та відзиві на неї доводи та вимоги учасників справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції у межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів встановила таке.
Як вбачається з матеріалів справи, між Товариством з обмеженою відповідальністю "ДНІПРОТЕХСЕРВІС" (постачальник) та Приватним акціонерним товариством "ПІВНІЧНИЙ ГІРНИЧО-ЗБАГАЧУВАЛЬНИЙ   КОМБІНАТ (покупець) було укладено договір № 563 від 30.06.2020 (арк.с.12).
Сторонами підписано протокол розбіжностей до договору (арк.с.15).
Відповідно до пункту 1.1 договору, постачальник зобов`язується передати, а покупець - прийняти та оплатити обладнання згідно специфікацій до цього договору на умовах, передбачених цим договором.
Згідно пункту 2.1 договору, кількість, номенклатура обладнання вказується у специфікаціях до цього договору, які є його невід`ємною частиною.
Загальна сума договору визначається як сумарна вартість обладнання, постачання якого здійснюється відповідно до специфікацій, що додаються до нього (пункт 4.3 договору).
Пунктом 5.2 договору передбачено, що оплата за поставлене обладнання проводитиметься протягом строку, зазначеного у специфікації, що обчислюється з моменту поставки обладнання.
Між сторонами підписано специфікацію № 6 (арк.с.17).
Відповідно до пункту 4 специфікації, оплата протягом 40 календарних днів від дати постачання обладнання.
На виконання умов договору позивач передав, а відповідач прийняв товар на загальну суму 709   200,00 грн, що підтверджується підписаними обома сторонами видатковими накладними:
- № 3 від 19.01.2022 на суму 66   000,00 грн;
- № 7 від 09.02.2022 на суму 321   600,00 грн;
- № 9 від 18.02.2022 на суму 321   600,00 грн (арк.с.22, 26, 30).
На час прийняття рішення, доказів оплати поставленого товару у повному обсязі сторонами до матеріалів справи не надано.
Розглядаючи доводи апеляційної скарги, судова колегія враховує наступні положення діючого законодавства України.
Пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) визначено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини.
Згідно частини 1 статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Відповідно до статті 265 Господарського кодексу України (далі - ГК України)   за договором поставки   одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.
Згідно статті 174 ГК України договір є підставою для виникнення господарських зобов`язань, які згідно зі статтями 193, 202 ГК України та статтями 525, 526, 530 ЦК України   повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства; одностороння відмова від зобов`язання не допускається, якщо інше не передбачено договором або законом. Відповідно до статті 202 ГК України, статті 599 ЦК України   зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.
Як вбачається з матеріалів справи, на виконання умов договору Сторонами було підписано:
-          Специфікацію № 6, умови оплати: 100 % оплата здійснюється протягом 40 календарних днів з дати поставки товару. Умови ціни: вартість вказана в гривневому еквіваленті дол. США по курсу НБУ 27.1764 гривень за 1 долар США на 09.06.2021 р. У випадку, якщо офіційний курс дол. на 00:00 годин на дату оплати обладнання зміниться відносно курсу 27.1764 гривень за 1 долар США, більш ніж на +/-3%, вартість ТМЦ, які поставляються може бути перерахована пропорційно такої зміни курсу. При цьому сторони в якості єдиного джерела інформації використовують сайт https://minfin.com.ua/ua/currency/nbu/ розділ "Курс НБУ". Обов`язкове надання коригувальних документів. (а.с 17)
-          Специфікацію № 9, умови оплати: 100 % оплата здійснюється протягом 30 календарних днів з дати поставки товару. Умови ціни: вартість вказана в гривневому еквіваленті дол. США по курсу НБУ 26.6782 гривень за 1 долар США на 13.09.2021 р. У випадку, якщо офіційний курс дол. на 00:00 годин на дату оплати обладнання зміниться відносно курсу 26.6782 гривень за 1 долар США, більш ніж на +/-3%, то вся вартість ТМЦ, які поставляються може бути перерахована пропорційно такої зміни курсу. При цьому сторони в якості єдиного джерела інформації використовують сайт https://minfin.com.ua/ua/currency/nbu/ розділ "Курс НБУ". Обов`язкове надання коригувальних документів. (а.с 18)
На виконання умов договору позивач передав, а відповідач прийняв товар на загальну суму 709   200,00 грн, що підтверджується підписаними обома сторонами видатковими накладними:
-          - № 3 від 19.01.2022 на суму 66   000,00 грн;
-          - № 7 від 09.02.2022 на суму 321   600,00 грн;
-          - № 9 від 18.02.2022 на суму 321   600,00 грн (арк.с.22, 26, 30).
Отже, з 19.01.2022 року по 18.02.2022 року Постачальником поставлено товару на загальну суму 709 200,00 грн., що підтверджується вищевказаними видатковими накладними, довіреністю №5/14 від 04.01.2022 року, товарно-транспортними накладними № 3 від 19.01.2022 року, № 7 від 09.02.2022 року; № 9 від 18.02.2022 року.
Пунктом 5.2. Договору поставки визначено, що оплата поставлене Обладнання буде здійснюватися протягом строку, зазначеного в специфікації, який обчислюється з моменту поставки Обладнання.
Згідно з ст. 692 Цивільного кодексу України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.
Специфікацією № 6 до Договору № 563 від 30.06.2020 року визначено умови оплати: 100 % оплата здійснюється протягом 40 календарних днів з дати поставки товару.
Специфікацією № 9 до Договору № 563 від 30.06.2020 року визначено умови оплати: 100 % оплата здійснюється протягом 30 календарних днів з дати поставки товару.
          Отже протягом 40 календарних днів з моменту підписання видаткової накладної № 3 - 19.01.2022 року, тобто до 28.02.2022 року включно Покупець повинен був здійснити розрахунок за поставлений товар, прострочення з 01.03.2022 року.
Заборгованість складає 66 000,00 грн.
Отже протягом 30 календарних днів з моменту підписання видаткової накладної № 7 - 09.02.2022 року, тобто до 11.03.2022 року включно Покупець повинен був здійснити розрахунок за поставлений товар, прострочення з 12.03.2022 року.
Заборгованість  складає 321 600,00 грн.
Таким чином, протягом 30 календарних днів з моменту підписання видаткової накладної № 9 - 18.02.2022 року, тобто до 20.03.2022 року включно Покупець повинен був здійснити розрахунок за поставлений товар, прострочення з 21.03.2022 року.
Заборгованість складає 321 600,00 грн.
Основна заборгованість по поставці по вказаним специфікаціям № 6 та № 9 - по договору № 563 від 30.06.2020 року станом на 03.10.2022 року складає суму у розмірі 709 200,00 грн.
Матеріали справи не містять доказів сплати заборгованості у повному обсязі.
          Відповідно до положень   статті 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Статтею 611 Цивільного кодексу України   передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.
Відповідно до   статті 549 Цивільного кодексу України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.
Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.
Відповідно до пункту 7.2 договору, у разі порушення більш ніж на 10 календарних днів строку оплати обладнання, покупець сплачує пеню у розмірі 0,04% від суми заборгованості за кожен день прострочення, але не більше за подвійну облікову ставку НБУ, що діяла у відповідному періоді.
У зв`язку з несвоєчасним виконанням відповідачем своїх зобов`язань щодо оплати поставленого товару, позивачем останньому нараховано пеню у розмірі 52   197,12 грн за період з 01.03.2022 по 21.09.2022.
Відповідно до   статті 625 Цивільного кодексу України   боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Позивач заявив вимогу про стягнення з відповідача 3% річних у розмірі 11   829,60 грн за період з 01.03.2022 по 03.10.2022.
З огляду на встановлені обставини, заборгованість відповідача в сумі 709   200,00   грн. підтверджується матеріалами справи. Пеня у розмірі 52   197,12 грн., 3% річних у розмірі 11   829,60 грн. - нараховані правильно. І колегія суддів погоджується з рішенням суду.
Посилання апелянта на те, що начебто позивач не надав передбачені умовами договору товаросупровідні документи, не є підставою для звільнення відповідача від оплати фактично отриманого товару також з огляду на таке.
Відповідно до статті 666 ЦК України, якщо продавець не передає покупцеві приналежності товару та документи, що стосуються товару та підлягають переданню разом з товаром відповідно до договору купівлі-продажу або актів цивільного законодавства, покупець має право встановити розумний строк для їх передання.
Якщо приналежності товару або документи, що стосуються товару, не передані продавцем у встановлений строк, покупець має право відмовитися від договору купівлі- продажу та повернути товар продавцеві.
Проте, як встановлено судом першої інстанції, відповідач не повертав товар позивачу, не звертався до позивача з претензіями щодо кількості та якості поставленого товару або відсутності належних товаросупровідних документів на товар, а тому його доводи про ненастання строку оплати є надуманими, а тому у нього наступив обов`язок з його оплати, внаслідок чого господарський суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про стягнення на користь позивача заборгованості за договором поставки.
Відповідачем зазначається в апеляційній скарзі, що дата отримання обладнання покупцем у видаткових накладних № 3 від 19.01.2022 року, № 7 від 09.02.2022 та № 9 від 18.02.2022 - відсутня.
Враховуючи, що наведені видаткові накладні не містять іншої проставленої дати фактичного отримання обладнання, відповідно Відповідачем не доведено факту отримання обладнання в іншу дату.
При цьому товарно-транспортні накладні № 3 від 19.01.2022 року, № 7 від 09.02.2022 року; № 9 від 18.02.2022 року відповідно датовані тими ж датами, що і видаткові накладні та додатково підтверджують передачу та отримання Відповідачем обладнання в ці дати.
Відповідачем вказується в апеляційній скарзі, що як вбачається з поданих позивачем письмових доказів, видаткові накладні № 3 від 19.01.2022 року, № 7 від 09.02.2022, № 9 від 18.02.2022 не містять реквізитів, які б надавали змогу ідентифікувати осіб, які брали участь у здійсненні господарської операції з боку отримувача обладнання, їх посаду та особисті данні.
Наведені видаткові накладні з боку постачальника заповненні належним чином, а з боку покупця міститься підпис, який відповідає підпису фахівця Ларіонова Віктора Юрійовича у довіреності б/н від 04.01.2022 року.
Товарно-транспортні накладні № 3 від 19.01.2022 року, № 7 від 09.02.2022 року; №9 від 18.02.2022 року містять підписи про прийняття відповідальної особи вантажоодержувача із зазначенням ПІБ та посади та штемпелю ПРАТ «ПІВНГЗК», які в подальшому і передавали документи для оформлення.
Матеріалами справи встановлено, що позивачем за результатами господарської операції було складено та зареєстровано в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну від 19.01.2022 № 4 (загальна сума коштів, що підлягають сплаті, з урахуванням податку на додану вартість 66 000,00 грн.), податкову накладну від 09.02.2022 № 1 (загальна сума коштів, що підлягають сплаті, з урахуванням податку на додану вартість 321 600,00 грн.), податкову накладну від 18.02.2022 № 4 (загальна сума коштів, що підлягають сплаті, з урахуванням податку на додану вартість 321 600,00 грн.)
У ч. 3 ст. 13 ГПК України унормовано, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. 19.10.2019 набув чинності Закон України від 20.09.2019 № 132-ІХ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо стимулювання інвестиційної діяльності в Україні», яким були внесені зміни до ГПК України, зокрема змінено назву ст. 79 ГПК України з «Достатність доказів» на нову - «Вірогідність доказів», викладено її у новій редакції та фактично впроваджено в господарський процес стандарт доказування «вірогідності доказів».
Статтею 78 ГПК України визначено, що достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи. Відповідно до ст. 79 ГПК України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Стандарт доказування «вірогідності доказів», на відміну від «достатності доказів», підкреслює необхідність зіставлення судом доказів, які надає позивач та відповідач.
Тобто з введенням в дію нового стандарту доказування необхідним є не надання достатньо доказів для підтвердження певної обставини, а надання саме тієї кількості, яка зможе переважити доводи протилежної сторони судового процесу.
Колегія суддів зазначає, що надані позивачем докази поставки більш вагомі та висновок про поставку є більш вірогідними, ніж протилежний.
          Також, відповідач вказує, що начебто працівники ТОВ «МБС» не мали права отримувати обладнання на виконання спірного Договору на підставі Довіреності від 04.01.2022 № 5/14, виданої на виконання договору про сервісне обслуговування № 419-1458521 від 01.04.2021.
          Одночасно відповідач не обґрунтовує наявність підписів про прийняття відповідальної особи вантажоодержувача із зазначенням ПІБ та посади та штемпелю ПРАТ «ПІВНГЗК» у товарно-транспортних накладних № 3 від 19.01.2022 року, № 7 від 09.02.2022 року; № 9 від 18.02.2022 року.
З огляду на все вищевикладене, колегія суддів апеляційної інстанції дійшла висновку, що доводи скаржника, наведені ним в апеляційній скарзі, свого підтвердження не знайшли, не спростовують мотивів господарського суду першої інстанції, викладених в оскаржуваному рішенні, у зв`язку з чим, відхиляються судом апеляційної інстанції, наслідком чого є відсутність підстав для зміни чи скасування рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 13.02.2023 у справі №904/3335/22.
Судові витрати зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги на підставі положень ст. 129 ГПК України покладаються на скаржника.
Керуючись ст. ст. 129, 236, 269, 275, 276, 282 Господарського процесуального кодексу України суд

ПОСТАНОВИВ:
             Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "ПІВНІЧНИЙ ГІРНИЧО-ЗБАГАЧУВАЛЬНИЙ  КОМБІНАТ" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 13.02.2023 у справі №904/3335/22  - залишити без задоволення.
            Рішення    Господарського суду Дніпропетровської   області від 13.02.2023 у справі №904/3335/22 - залишити без змін.
          Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, порядок і строки оскарження визначені ст.ст. 286-289 Господарського процесуального кодексу України.
Повний текст постанови складено 08.05.2023.

Головуючий суддя                                                                          О.В. Чус

Суддя                                                                                               І.М. Кощеєв

Суддя                                                                                                        Е.В. Орєшкіна