Справа № 757/15245/22-п                                      Головуючий в суді І інстанції Гречана С.І.
Провадження № 33/824/2297/2023                       Доповідач в суді ІІ інстанції Писана Т.О.
 
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
   4 травня 2023 року                                                                                                       м. Київ
Київський апеляційний суд у складі судді-доповідача Писаної Т.О.,
розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу  ОСОБА_1 на постанову Печерського районного суду міста Києва від 27 лютого 2023 року у адміністративній справі про притягнення до адміністративної відповідальності  ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за фактом вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,
                                                                  ВСТАНОВИВ:                                                      
Постановою Печерського районного суду міста Києва від 27 лютого 2023 року  ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 грн, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.
Суд першої інстанції виходив з того, що  ОСОБА_1 24 квітня 2022 року о 23:00 год. в м. Києві по Залізничному шосе, 10-А, керував автомобілем «ЗАЗ-Lanos», д.н.з. НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_2 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: зіниці не реагують на світло, виражене тремтіння пальців рук, всупереч п. 2.5 Правил дорожнього руху від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння відмовився у встановленому законом порядку, що зафіксовано на нагрудний відеореєстратор 472003.
Не погоджуючись із постановою Печерського районного суду міста Києва від 27 лютого 2023 року, представник ОСОБА_1 - адвокат Федоров Д.С. подав апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати та закрити провадження у справі на підставі ч. 1 ст. 247 КУпАП.
Обґрунтовуючи доводи апеляційної скарги вказує на те, що підставою притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП є складений відносно нього протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №068082 від 24 квітня 2022 року, однак постановою від 3 серпня 2022 року іншою суддею Печерського районного суду міста Києва в провадженні якої адміністративна справа відносно          ОСОБА_1 перебувала раніше, було повернуто даний адміністративний матеріал до управління поліції для їх належного оформлення.
Вказує, що з постанови від 3 серпня 2022 року вбачається, що під час дослідження матеріалів справи, а саме відео з боді-камери №472003 працівників патрульної поліції, було встановлено, що  ОСОБА_1 погодився пройти огляд на стан сп`яніння, після чого працівник поліції вимкнув боді-камеру на годину, протягом якої склав протокол про адміністративне правопорушення за те, що ОСОБА_1 відмовився пройти огляд на стан сп`яніння. Разом з тим, на відео не зафіксовано самої відмови водія ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку у медичному закладі у лікаря-нарколога.
Також вказує, що повертаючи адміністративний матеріал відносно ОСОБА_1 для належного оформлення, суд зазначив, що при вирішенні питання про притягнення до адміністративної відповідальності та накладення адміністративного стягнення, суд позбавлений можливості повно та всебічно оцінити всі обставини справи, оскільки до протоколу про адміністративне правопорушення ААД №068082 додано не повний відеозапис, що позбавляє суд можливості повно та всебічно дослідити матеріали справи та ухвалити законне та обґрунтоване рішення, однак після повернення справи від управління поліції справа була розподілена на іншу суддю, яка незважаючи на те, що жодних нових доказів надано не було, незважаючи на висновки суду у постанові від 3 серпня 2022 року, розглянула справу та прийняла оскаржуване рішення. 
Звертає увагу, що на відеозаписі (час 07:40 - 08:27), коли вже було складено протокол за відмову від проходження огляду на стан сп`яніння, працівник поліції повідомляє, що ОСОБА_1 відмовляється від проходження огляду, хоча ОСОБА_1 не відмовлявся і такої відмови зафіксовано не було,вказані обставини свідчать про відсутність події адміністративного правопорушення, а саме відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Також звертає увагу на те, що з відеозапису в матеріалах справи вбачається (час відеозапису 02:00 - 03:11 хв.), що працівник поліції повідомляє ОСОБА_1 , що він має повне законне право відмовитись від проходження огляду на стан сп`яніння, проте       ОСОБА_1 погодився пройти огляд, фактично, працівник поліції видав                      ОСОБА_1 , адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП у формі відмови від проходження огляду на стан сп`яніння за його законне право, намагаючись створити у ОСОБА_1 хибне враження правомірності такої поведінки.
Вважає, що вказані обставини, свідчать про провокацію з боку працівників патрульної поліції до вчинення адміністративних правопорушень громадян, з метою їх подальшого викриття.
Звертає увагу, що працівниками поліції були порушені вимоги ч. 2 ст. 266 КУпАП, а також вимоги Інструкції від 18 грудня 2018 року №1026, що в свою чергу свідчить про недопустимість відео файлів з нагрудних камер працівників поліції у якості доказу.
Вислухавши пояснення ОСОБА_1 та його захисника Гармаш М.Ю., які подану апеляційну скаргу підтримали, підтвердили її доводи та просили її задовольнити, вивчивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з огляду на таке.
Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи.
Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Статтею 251 КУпАП встановлено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе за умови наявності в її діянні складу адміністративного правопорушення, визначеного приписами ч. 1 ст. 9 КУпАП.
Складом правопорушення є наявність об`єктивних та суб`єктивних ознак, за наявності яких діяння вважається адміністративним правопорушенням.
Ухвалюючи рішення про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, суд першої інстанції визнав доведеним те, що останній вчинив правопорушення, яке проявилось у відмові від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у час, місці та за обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення. Між тим, такий висновок суддею зроблений на підставі неповно досліджених доказів та внаслідок їх неналежної оцінки і погодитись з цим висновком не можливо.
На підтвердження винуватості ОСОБА_1 у порушенні п. 2.5 ПДР та вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, поліцейськими надано:
протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №068082 від 24 квітня 2022 року, згідно якого ОСОБА_1 24 квітня 2022 року о 23:00 год. в м. Києві по Залізничному шосе, 10-А, керував автомобілем «ЗАЗ-Lanos», д.н.з. НОМЕР_1 , який належить       ОСОБА_2 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: зіниці не реагують на світло, виражене тремтіння пальців рук, всупереч п. 2.5 Правил дорожнього руху від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння відмовився у встановленому законом порядку, що зафіксовано на нагрудний відеореєстратор 472003;
направлення на огляд до КНП КМКНЛ «Соціотерапія» водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 24 квітня 2022 року 23:00;
розписку від 24 квітня 2022 року про зобов`язання ОСОБА_1 не керувати транспортним засобом протягом доби;
відеозапис з бодікамери № 472003.
Судом першої інстанції було заслухано пояснення ОСОБА_1 , який вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП не визнав та зазначив, що працівники поліції погрожували йому.
За змістом ст. 254, 256 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення є важливим процесуальним документом у якому фіксується сутність вчиненого правопорушення і лише який є підставою для подальшого провадження справи у суді. Для протоколу про адміністративне правопорушення передбачена як спеціальна його форма, так і вимоги, які регламентують його зміст, а саме: викладення об`єктивної сторони вчиненого адміністративної правопорушення із зазначенням усіх складових, які утворюють об`єктивну сторону цього правопорушення, в тому числі часу, місця і способу вчиненні адміністративного правопорушення; зазначення обставин, які дають можливість характеризувати суб`єктивну сторону правопорушення, із зазначенням усіх її складових, необхідних для розгляду справи даних, зокрема щодо особи, яка притягається до відповідальності, потерпілих, свідків; фіксуються вчиненні процесуальні дії, у тому числі і ті, які гарантують забезпечення процесуальних прав особи, яка притягається до відповідальності. При розгляді справи службові особи, що здійснюють розгляд, повинні керуватися виключно даними, які містяться у протоколі про адміністративне правопорушення.
Наведене дає підстави стверджувати те, що підстави для складання протоколу про адміністративне правопорушення у відповідної службової особи виникають після вчинення адміністративного правопорушення, а також наявності даних, які вказують про наявність у діях особи складу адміністративного правопорушення в цілому та його об`єктивної сторони зокрема.
Відповідно до п. 2.5 ПДР України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Відповідальність за ст. 130 КУпАП настає виключно за керування транспортними засобами особами, які перебувають в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а також за передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Відповідно до ст. 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами, річковими, морськими або маломірними суднами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, річковими, морськими або маломірними суднами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.
Огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров`я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров`я.
Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.
Згідно п. 2, 3, 6, 8 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103, огляду підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських  препаратів,  що  знижують  увагу  та швидкість реакції (далі - стан сп`яніння),  згідно  з  ознаками  такого стану, установленими МОЗ і МВС. Огляд проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів,  дозволених до застосування МОЗ і Держспоживстандартом; лікарем закладу охорони  здоров`я (в сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського  пункту, який пройшов спеціальну підготовку). Водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду  на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я. У разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський із застосуванням технічних  засобів відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів в присутності двох  свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.
Разом з тим, під час розгляду справи апеляційним судом оглянуто відеозапис з боді камери № 472003, з якого вбачається, що інспектором поліції 24 квітня 2022 року о 23:00 год. в м. Києві по Залізничному шосе, 10-А,  було зупинено автомобіль марки «ЗАЗ-Lanos», д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_1 , який на думку поліцейського мав ознаки наркотичного сп`яніння, інспектор поліції запропонував водію пройти огляд у лікаря нарколога, на що водій погодився, зазначивши «не відмовляюсь» (час 22:55:03), після чого, як вбачається з відео вони йдуть до машини, а потім працівник поліції вимикає боді-камеру на годину.
Через годину, працівник поліції увімкнув боді-камеру (час 23:46:32), коли вже було складено протокол за відмову від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, і повідомив, що ОСОБА_1 відмовляється від проходження огляду, хоча такої відмови зафіксовано не було.
Таким чином, при дослідженні відеозапису встановлено, що на ньому, не зафіксовано відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння в закладі охорони здоров`я.
Сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не може бути беззаперечним доказом вини особи в тому діянні, яке ставиться їй в вину, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» ( п.43 рішення Європейського суду з прав людини від 14.02.2008 у справі «Кобець проти України» з відсиланням на первісне визначення цього принципу у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey, п. 282).
Наведених обставин суд першої інстанції не врахував, в зв`язку з чим неправильно застосував ч. 1 ст. 130 КУпАП і безпідставно наклав на ОСОБА_1 адміністративне стягнення за відмову від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння.
Апеляційний суд також враховує положення ч.1 ст.6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також на практику Європейського суду з прав людини у справах «Малофєєва проти Росії» («Malafeyeva у Russia», рішення від 30 травня 2013 року, заява №36673/04) та «Карелін проти Росії» («Karelin у. Russia» заява № 926/08, рішення від 20 вересня 2016 року), згідно яких у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).
Згідно пункту 4 Рішення Конституційного Суду України від 22 грудня 2010 року № 23-рп/2010 конституційний принцип правової держави передбачає встановлення правопорядку, який повинен гарантувати кожному утвердження і забезпечення прав і свобод людини (статті 1, 3, частина друга статті 19 Основного Закону України). Конституція України визначає основні права і свободи людини і громадянина та гарантії їх дотримання і захисту, зокрема: ... юридична відповідальність особи має індивідуальний характер (частина друга статті 61); обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях; усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь (частина третя статті 62); конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України (частина перша статті 64).
У відповідності до п. 4.1 вказаного рішення, Конституційний Суд України на підставі наведеного дійшов висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні.
Дослідивши всі докази у провадженні, в їх сукупності, слід визнати, що вони є суперечливими, а тому не можуть бути розцінені як такі, що беззаперечно вказують на доведеність винуватості ОСОБА_1 у порушенні ним п. 2.5 Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.
З огляду на обставини, встановлені під час апеляційного розгляду, з урахуванням положень, викладених у рішенні Європейського суду з прав людини від 20 вересня 2016 року у справі «Карелін проти Росії», відповідно до якого збір судом доказів на підтвердження винуватості особи за відсутністю сторони обвинувачення у справах про адміністративне правопорушення, свідчить про порушення права особи на неупереджений судовий розгляд, за відсутності належних та допустимих доказів на підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення за обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення та постанові суду, апеляційний суд дійшов висновку, що наявною сукупністю доказів у справі не доведена наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а тому апеляційна скарга підлягає до задоволення, постанова суду - скасуванню із закриттям провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
 
Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,
 
ПОСТАНОВИВ :
 
Апеляційну скаргу  ОСОБА_1  задовольнити.
Постанову судді Печерського районного суду міста Києва від 27 лютого 2023 року щодо ОСОБА_1  скасувати, а провадження по справі закрити у зв`язку з відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

  Суддя                                                           Т.О. Писана