ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа №320/10225/21                                                  Суддя (судді) першої інстанції: Горобцова Я.В.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 травня 2023 року                                                                      м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі:
головуючого - судді                                                                      Ключковича В.Ю.,
суддів                                                                                          Беспалова О.О.,
                                                                                                    Грибан І.О.,

розглянувши у письмовому провадженні апеляційну скаргу Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби України у м. Києві та Київській області на рішення Київського окружного адміністративного суду від 09 серпня 2022 року, прийняту у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження, у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби України у м. Києві та Київській області, Бородянського районного відділу Центрального міжрегіонального управління ДМС у м. Києві та Київській області про визнання протиправною бездіяльність, зобов`язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до Київського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби України у м. Києві та Київській області, Бородянського районного відділу Центрального міжрегіонального управління ДМС у м. Києві та Київській області, у якому просив суд:
визнати неправомірною бездіяльність відповідача 2, що полягає у не направленні на розгляд до територіального органу міграційної служби клопотання позивача у встановленні належності до громадянства України;
зобов`язати відповідача 2 направити на розгляд до відповідача 1 клопотання позивача про встановлення належності до громадянства України;
визнати неправомірною бездіяльність відповідача 1 у встановленні особи та розгляді заяви про встановлення належності до громадянства України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Таллін;
зобов`язати відповідача 1 прийняти та розглянути заяву ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Таллін про встановлення належності громадянства України з урахуванням правової оцінки та висновків суду та провести процедуру встановлення особи відповідно до Порядку оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсним та знищення паспорта громадянина України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 302 від 25.03.2015.
Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 09.08.2022 позов задоволено частково:
визнано неправомірною бездіяльність Бородянського районного відділу ЦМУ ДМС у м. Києві та Київській області, що полягає у неналежному розгляді клопотання ОСОБА_1 у встановленні належності до громадянства України;
зобов`язано Бородянський районний відділ ЦМУ ДМС у м. Києві та Київській області (код ЄДРПОУ 42552598, вул. Центральна, 335, смт. Бородянка, Бородянський район, Київська область, 0780) розглянути клопотання ОСОБА_1 розглянути питання про встановлення належності до громадянства України, з урахуванням висновків суду;
в іншій частині позовних вимог відмовлено.
Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду, відповідач 1 подав апеляційну скаргу з підстав порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, в якій просить скасувати рішення Київського окружного адміністративного суду від 09.08.2022 та відмовити в їх задоволенні.
Відповідач 1 вважає, що Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби України у м. Києві та Київській області не було допущено жодної бездіяльності, оскільки відповідно до положень Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень, затвердженого Указом Президента України від 27.03.2001 № 215 (в редакції Указу Президента України від 27.06.2006 № 588/2006) у територіальних органах ДМС відсутні підстави для прийняття та розгляду заяви позивача про встановлення належності до громадянства України, відповідно до ст. 3 Закону України «Про громадянство України».
29.03.2023 до Шостого апеляційного адміністративного суду надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому позивач просить відмовити в задоволенні апеляційної скарги відповідача 1 та залишити без змін оскаржуване рішення суду першої інстанції.
На думку позивача, він виконав всі залежні від нього дії: звертався до суду на підтвердження факту проживання в неповнолітньому віці на території України за станом на 24.08.1991, звернувся з заявою про встановлення особи (як йому було рекомендовано міграційною службою) та звернувся з заявою про встановлення належності до громадянства України. Однак відповідач надає відмови, які суперечать одна одній та не зазначає яким чином позивач може реалізувати право на оформлення паспорта громадянина України. Адже, факт з яким України «Про громадянство України» пов`язує виникнення громадянства встановлений судом, втім паспорт громадянина України позивач оформити не може.
Позивач вважає помилковим висновок міграційної служби, що для встановлення належності до громадянства України особа повинна надати документ що встановлює її особу, оскільки серед переліку документів п. 10 Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень відсутня вимога про надання документу що посвідчує особу заявника.
Також, на думку позивача, було порушено порядок розгляду заяви про встановлення належності до громадянства України, оскільки він направив на адресу міграційної служби заяву про встановлення належності до громадянства, однак підрозділ міграційної служби не розглянув зазначену заяву у відповідності до п. 89-90 Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України, а розглянув заяву як звернення громадянина. Отже, міграційна служба, в порушення визначеного порядку розгляду заяви про встановлення належності до громадянства України, не розглянула заяву позивача, не надала вмотивоване рішення за результатами її розгляду, не повернула документи для усунення недоліків, не вказала на невідповідність документів вимогам законодавства України.
На думку позивач, враховуючи вимоги Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України, керуючись п. 89 вказаного Порядку територіальний підрозділ міграційної служби повинен був направити заяву позивача до територіального органу міграційної служби для розгляду по суті та прийняття рішення у відповідності до п. 90 Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України.
Також, позивач вважає помилковою позицію міграційної служби, що процедура встановлення особи міграційною службою стосується тільки громадян України та не може бути проведена відносно позивача, оскільки відповідно до ч. 2 ст. 3 Закону України «Про громадянство» він є громадянином України з 24.08.1991, а тому Порядок оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсним та знищення паспорта громадянина України стосується й позивача.
Крім того, у виключних випадках за відсутності фотокартки особи та за результатами перевірок, за якими особу не ідентифіковано, з метою встановлення особи проводиться опитування родичів, сусідів, які були зазначені у письмовому зверненні. За результатами їх свідчень складається акт встановлення особи за формою, встановленою МВС.
Відповідно до частин 1 та 2 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.
Заслухавши суддю - доповідача, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, надаючи правову оцінку обставинам справи у взаємозв`язку з нормами законодавства, що регулюють спірні правовідносини, колегія суддів апеляційного суду виходить з наступного.
Як вбачається з матеріалів справи, 23.04.2021 позивач звернувся до Бородянського РВ ЦМУ ДМС в м. Києві та Київській області із заявою про розгляд заяви про встановлення належності до громадянства України, встановлення особи, в якій просив розглянути його заяву про встановлення належності до громадянства України з урахуванням висновків суду згідно з постановою Київського апеляційного суду від 05.04.2021 у справі № 360/2370/18 та надав на підтвердження свого права: заяву про встановлення належності до громадянства України; копію свідоцтва про народження; копію додаткового рішення Бородянського районного суду Київської області від 22.01.2021 та постанови Київського апеляційного суду від 05.04.2021 у справі № 360/2370/18.
Листом Бородянського РВ ЦМУ ДМС в м. Києві та Київській області від 07.05.2021 № Д-4346/6/8012-21/80.3223/4455-21 позивачу повідомлено, що його заява залишається без розгляду, так як відсутні документи, які посвідчують його особу.
Також, зазначено, що відповідно до положень Порядку оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсним та знищення паспорта громадянина України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.03.2015 №302, процедура встановлення особи, яку зобов`язана провести міграційна служба, стосується тільки громадян України та вважається неможливим провести процедуру встановлення особи всупереч вказаного Порядку та розглянути клопотання щодо встановлення громадянства України.
Вважаючи свої права порушеними, позивач звернувся з даним позовом до суду.
Суд першої інстанції, задовольняючи позовні вимоги, виходив з того, що за рішенням Бородянського районного суду Київської області від 22.11.2018 було встановлено факт, що ОСОБА_1 постійно проживав на території України станом на 24.08.1991 по теперішній час. А також, що відповідачами не надано жодної оцінки у межах розгляду заяви ОСОБА_1 про встановлення належності до громадянства України надісланих позивачем документів, та у разі його неналежного оформлення не повернуто документи заявнику для усунення недоліків, натомість, 07.05.2020 начальником відділу Бородянського районного відділу Центрального міжрегіонального управління ДМС у м. Києві та Київській області надано лист про залишення заяви позивача без розгляду. Таким чином, лист відповідача 2 від 07.05.2021, прийнятий не на підставі та не у спосіб, що визначені законодавством України, а також без урахування усіх обставин, що мають значення для його прийняття.
Надаючи оцінку спірним правовідносинам, колегія суддів приходить до наступного.
Статтею 4 Конституції України визначено, що в Україні існує єдине громадянство. Підстави набуття і припинення громадянства України визначаються законом.
Правовий зміст громадянства України, підстави і порядок його набуття та припинення, повноваження органів державної влади, що беруть участь у вирішенні питань громадянства України, порядок оскарження рішень з питань громадянства, дій чи бездіяльності органів державної влади, їх посадових і службових осіб відповідно до Конституції України визначає Закон України "Про громадянство України" від 18.01.2001 № 2235-III (далі - Закон № 2235-III).
За визначенням, що міститься у ст. 1 Закону № 2235-III громадянство України - це правовий зв`язок між фізичною особою і Україною, що знаходить свій вияв у їх взаємних правах та обов`язках.
Належність до громадянства України визначено статтею 3 Закону № 2235-III.
Пункт 1 ч. 1 ст. 3 Закону № 2235-III встановлює, що громадянами України є усі громадяни колишнього СРСР, які на момент проголошення незалежності України (24 серпня 1991 року) постійно проживали на території України.
Згідно з ч. 2 ст. 3 Закону № 2235-III особи, зазначені у пункті 1 частини першої цієї статті, є громадянами України з 24 серпня 1991 року, зазначені у пункті 2, - з 13 листопада 1991 року, а у пункті 3, - з моменту внесення відмітки про громадянство України.
На виконання п. 1 ч. 1 ст. 24 Закону № 2235-III центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері громадянства, здійснює повноваження щодо встановлення належності до громадянства України відповідно до статті 3 цього Закону.
Перелік документів, які подаються для встановлення, оформлення та перевірки належності до громадянства України, прийняття до громадянства України, оформлення набуття громадянства України, припинення громадянства України, скасування рішень про оформлення набуття громадянства України, а також процедуру подання цих документів та провадження за ними, виконання прийнятих рішень з питань громадянства України відповідно до Закону України "Про громадянство України" визначає Порядок провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень, затверджений  Указом Президента України від 27.03.2001 № 215 (в редакції Указу Президента України від 27.06.2006 № 588/2006)(далі - Порядок № 215).
Керуючись пунктами 1 та 2 розділу І Порядку № 215 для встановлення, оформлення та перевірки належності до громадянства України, прийняття до громадянства України, оформлення набуття громадянства України, виходу з громадянства України особа подає заяву, а також інші документи, передбачені розділом II цього Порядку.
У випадках, передбачених законодавством України, за подання заяви та інших документів з питань громадянства сплачується державне мито або консульський збір, документ про сплату якого подається разом із заявами та іншими документами з питань громадянства.
Заяви з питань громадянства оформлюються, зокрема, про встановлення та оформлення належності до громадянства України особою, яка проживає на території України, - на ім`я керівника територіального органу Державної міграційної служби України за місцем проживання особи.
Розділом II Порядку № 215 визначено документи, що подаються для встановлення, оформлення та перевірки належності до громадянства України.
За приписами пунктів 8, 10 розділу II Порядку № 215 для встановлення належності до громадянства України відповідно до пункту 1 частини першої статті 3 Закону особа, яка за станом на 24 серпня 1991 року постійно проживала на території України і перебувала у громадянстві колишнього СРСР, але не має у паспорті громадянина колишнього СРСР відмітки про прописку, що підтверджує факт її постійного проживання на території України на зазначену дату, подає:
а) заяву про встановлення належності до громадянства України;
б) копію паспорта громадянина колишнього СРСР. У разі відсутності паспорта громадянина колишнього СРСР подається довідка територіального підрозділу Державної міграційної служби України про встановлення особи та про те, що за станом на 24 серпня 1991 року особа перебувала в громадянстві колишнього СРСР (за наявності документів, що підтверджують зазначений факт);
в) судове рішення про встановлення юридичного факту постійного проживання особи на території України за станом на 24 серпня 1991 року.
Для встановлення відповідно до пунктів 1 та 2 частини першої статті 3 Закону належності до громадянства України особа, яка за станом на 24 серпня 1991 року або на 13 листопада 1991 року не досягла повноліття та проживала в Україні разом із батьками (одним із них) або іншим її законним представником, подає:
а) заяву про встановлення належності до громадянства України;
б) копію свідоцтва про народження;
в) один із таких документів:
- довідку, що підтверджує факт постійного проживання особи в неповнолітньому віці на території України за станом на 24 серпня 1991 року або факт її проживання в неповнолітньому віці в Україні за станом на 13 листопада 1991 року;
- довідку, що підтверджує факт постійного проживання на території України за станом на 24 серпня 1991 року батьків (одного з них) особи або іншого її законного представника, з якими особа в неповнолітньому віці постійно проживала, або факт їх проживання в Україні за станом на 13 листопада 1991 року;
- документ, що підтверджує факт перебування особи в неповнолітньому віці на вихованні у державному дитячому закладі України за станом на 24 серпня 1991 року або на 13 листопада 1991 року;
- копії паспортів батьків (одного з них) особи або іншого її законного представника - громадян колишнього СРСР з відміткою про прописку, що підтверджує факт їх постійного проживання на території України за станом на 24 серпня 1991 року або факт їх проживання в Україні за станом на 13 листопада 1991 року. У разі відсутності у батьків (одного з них) особи або іншого її законного представника паспорта громадянина колишнього СРСР подається довідка територіального підрозділу Державної міграційної служби України про те, що за станом на 24 серпня 1991 року або на 13 листопада 1991 року ця особа перебувала в громадянстві колишнього СРСР і відповідно постійно проживала, проживала на території України (за наявності документів, що підтверджують зазначений факт);
- судове рішення про встановлення юридичного факту постійного проживання особи в неповнолітньому віці на території України за станом на 24 серпня 1991 року або факту її проживання в неповнолітньому віці в Україні за станом на 13 листопада 1991 року;
- судове рішення про встановлення юридичного факту постійного проживання на території України за станом на 24 серпня 1991 року батьків (одного з них) особи або іншого законного представника, з яким особа в неповнолітньому віці постійно проживала на території України, або факту їх проживання в Україні за станом на 13 листопада 1991 року.
Якщо документи про встановлення належності до громадянства України подає особа, яка за станом на 24 серпня 1991 року або на 13 листопада 1991 року була неповнолітньою та проживала в Україні не з батьками (одним із них), а з іншим законним представником, подається також копія документа про встановлення опіки чи піклування.
Як вбачається з матеріалів справи, 23.04.2021 позивач звернувся із заявою до Начальника головного управління міграційної служби в ЦМУ ДМС у м. Києві та Київській області про встановлення належності до громадянства України, до якої додав такі документи:
копію свідоцтва про народження ОСОБА_1 серії НОМЕР_1 , у якому вказано місце народження м. Таллін; батько - ОСОБА_2 ; мати - ОСОБА_3 ;
додаткове рішення Бородянського районного суду Київської області від 22.01.2021, відповідно до якого встановлено факт, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Таллін, Естонія, постійно проживав у неповнолітньому віці на території України станом на 24.08.1991 і по теперішній час.
Зважаючи на вказані норми та встановлені обставини, колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, що позивачем подано повний пакет документів, у відповідності до п.10 розділу II Порядку № 215 для встановлення відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону № 2235-III належності до громадянства України особою, яка за станом на 24 серпня 1991 року не досягла повноліття та проживала в Україні разом із батьками (одним із них).
Крім того, як підтверджено інформацією з Єдиного державного реєстру судових рішень, рішенням від 22.11.2018 Бородянського районного суду в смт. Бородянка Київської області у справі № 360/2370/18 заяву ОСОБА_1 задоволено: встановлено факт, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Таллін (ЕРСР), постійно проживав на території України станом на 24 серпня 1991 року і по теперішній час (набрало законної сили 28.12.2018).
Додатковим рішенням від 22.01.2021 у цій справі заяву представника заявника ОСОБА_1 - адвоката Волинської Вікторії Іванівни про ухвалення додаткового рішення задоволено: ухвалено додаткове рішення у цивільній справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа - Управління Державної міграційної служби України в Київській області, про встановлення факту проживання на території України і резолютивну частину рішення Бородянського районного суду Київської області від 22 листопада 2018 року у цивільній справі № 360/2370/18 викладено в такій редакції: встановити факт, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Таллін, Естонія, постійно проживав в неповнолітньому віці на території України станом на 24 серпня 1991 року і по теперішній час (набрало законної сили 25.02.2021).
Керуючись пунктами 89, 90 розділу IV Порядку № 215 територіальний підрозділ Державної міграційної служби України, до якого подано документи щодо встановлення або оформлення належності до громадянства України, перевіряє відповідність оформлення поданих документів вимогам законодавства України.
Якщо під час перевірки буде встановлено, що подані заявником документи не оформлені відповідно до вимог законодавства України, територіальний підрозділ Державної міграційної служби України не пізніш як у двотижневий строк з дня надходження документів повертає їх заявникові для усунення недоліків. Якщо заявник у двомісячний строк з дня повернення йому документів не усуває недоліки та не подає документи повторно, керівник територіального підрозділу Державної міграційної служби України приймає рішення про припинення провадження за цією заявою.
Подані заявником належно оформлені документи не пізніш як у двотижневий строк з дня їх надходження надсилаються до територіального органу Державної міграційної служби України.
Територіальний орган Державної міграційної служби України перевіряє відповідність оформлення документів щодо встановлення або оформлення належності до громадянства України вимогам законодавства України та підтвердження ними наявності фактів, з якими Закон пов`язує належність особи до громадянства України.
Якщо під час перевірки буде встановлено, що подані заявником документи не оформлені відповідно до вимог законодавства України, зазначені документи повертаються до територіального підрозділу Державної міграційної служби України, до якого документи були подані заявником. Територіальний підрозділ Державної міграційної служби України не пізніш як у тижневий строк з дня повернення документів надсилає їх заявникові для усунення недоліків. Якщо заявник у двомісячний строк з дня повернення йому документів не усуває недоліки та не подає документи повторно, керівник територіального підрозділу Державної міграційної служби України приймає рішення про припинення провадження за цією заявою.
Якщо документи оформлені належним чином і підтверджують наявність фактів, з якими Закон пов`язує належність особи до громадянства України, керівник територіального органу Державної міграційної служби України або його заступник приймає рішення про встановлення або оформлення належності особи до громадянства України.
Якщо під час перевірки буде встановлено, що подані заявником документи не підтверджують наявність фактів, з якими Закон пов`язує належність особи до громадянства України, керівник територіального органу Державної міграційної служби України або його заступник приймає вмотивоване рішення про відмову в задоволенні клопотання про встановлення або оформлення належності особи до громадянства України.
Рішення про встановлення або оформлення належності особи до громадянства України або про відмову в задоволенні клопотання про встановлення або оформлення належності особи до громадянства України не пізніш як у двотижневий строк з дня надходження документів надсилається до територіального підрозділу Державної міграційної служби України, до якого документи були подані заявником.
Територіальний підрозділ Державної міграційної служби України, до якого документи були подані заявником, не пізніш як у тижневий строк з дня надходження відповідного рішення повідомляє про нього заявника у письмовій формі. У разі прийняття рішення про відмову в задоволенні клопотання про встановлення або оформлення належності особи до громадянства України заявникові у письмовій формі повідомляються причини відмови.
Таким чином, у разі, якщо під час перевірки встановлено, що подані заявником документи не оформлені відповідно до вимог законодавства України, територіальний підрозділ Державної міграційної служби України не пізніш як у двотижневий строк з дня надходження документів повертає їх заявникові для усунення недоліків.
Як вірно зауважив суд першої інстанції, за результатом розгляду заяви про встановлення громадянства територіальний підрозділ Державної міграційної служби України може прийняти такі рішення: про повернення заявникові для усунення недоліків; про припинення провадження за цією заявою; про надіслання до територіального органу Державної міграційної служби України. Натомість, відповідачами не надано жодної оцінки у межах розгляду заяви з додатками ОСОБА_1 про встановлення належності до громадянства України, та у разі його неналежного оформлення не повернуто документи заявнику для усунення недоліків, натомість, 07.05.2020 начальником відділу Бородянського районного відділу Центрального міжрегіонального управління ДМС у м. Києві та Київській області надано лист про залишення заяви позивача без розгляду.
Таким чином, колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, що лист Бородянського районного відділу Центрального міжрегіонального управління ДМС у м. Києві та Київській області від 07.05.2021 не відповідає вимогам ч. 2 ст. 2 КАС України, а тому є протиправним та підлягає скасуванню. Зважаючи на встановлені обставини, з метою недопущення порушення прав позивача, передбачених ст. 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, колегія суддів погоджується з судом першої інстанції про необхідність задоволення позовних вимог.
Відтак, колегія суддів вважає вірним висновок суду першої інстанції, що належним та ефективним способом захисту порушеного права позивача є: визнання протиправним та скасування рішення Бородянського районного відділу Центрального міжрегіонального управління ДМС у м. Києві та Київській області про залишення заяви позивача без розгляду та зобов`язання Управління Державної міграційної служби України в Київській області розглянути питання про встановлення належності до громадянства України ОСОБА_1 , з урахуванням висновків суду.
Колегія суддів не надає оцінки рішенню суду першої інстанції у частині позовних вимог, в задоволенні яких відмовлено, оскільки така частина спірного рішення учасниками справи не оскаржується.
Отже, доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження під час перегляду справи судом апеляційної інстанції та не можуть бути підставою для скасування рішення суду першої інстанції.
Згідно ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.
У відповідності до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
За таких обставин, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції винесене з дотриманням норм процесуального та матеріального права, судом першої інстанції встановлено всі обставини, що мають значення для справи, а доводи апеляційної скарги не спростовують правильність висновків суду першої інстанції, у зв`язку з чим підстав для скасування рішення суду першої інстанції не вбачається.
Керуючись ст.ст. 242-245, 308, 311, 315-316, 321-322, 325, 328 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби України у м. Києві та Київській області залишити без задоволення.
Рішення Київського окружного адміністративного суду від 09 серпня 2022 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя                                                                      В.Ю. Ключкович

Судді                                                                                          О.О. Беспалов

                                                                                                    І.О. Грибан