ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 травня 2023 року 

м. Київ

справа № 580/112/21
адміністративне провадження № К/9901/25039/21

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
головуючого судді Кравчука В.М., суддів Єзерова А.А., Стародуба О.П.

розглянув у попередньому судовому засіданні
касаційну скаргу ОСОБА_1 
на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 18.02.2021 (суддя Бабич А.М.) та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 25.05.2021 (колегія у складі суддів Пилипенко О.Є., Глущенко Я.Б., Собківа Я.М.,)
у справі № 580/112/21
за позовом ОСОБА_1 
до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області
про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії.

І. РУХ СПРАВИ

1.          У січні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області, в якому просив:
-          визнати протиправними дії відповідача щодо зменшення розміру відсотків щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з 90% до 60% від суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді;
-          зобов`язати відповідача відновити право на отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці в розмірі 90% від суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, і виплачувати щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці в розмірі 90% від суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді;
-          зобов`язати відповідача здійснити перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці в розмірі 90% від суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, згідно з довідкою ТУ ДСА в Черкаській області від 24.02.2020 №04-387/20 з урахуванням фактично виплачених сум, починаючи з 19.02.2020.

II. ОБСТАВИНИ СПРАВИ

2.          Судами попередніх інстанцій встановлено, що записами трудової книжки позивача підтверджується, що з 01.08.1989 він призначений стажером народного судді Звенигородського районного народного суду (наказ від 01.08.1989 №47-к). 
03.06.1991 переведений стажистом народного судді Соснівського райнарсуду м. Черкаси (наказ від 19.06.1991 №47-л). 
02.09.1991 призначений виконуючим обов`язків народного судді Соснівського районного суду м. Черкаси наказом від 17.09.1991 №69-Л). 
25.10.1991 обраний народним суддею Соснівського районого суду м. Черкаси (наказ від 06.11.1991 №80-Л). 
29.11.2001 обраний на посаду судді Соснівського районного суду безстроково (постанова Верховної Ради України від 29.11.2001 №2869-ІІІ). 
28.09.2016 звільнений з посади судді Соснівського районного суду м. Черкаси у відставку постановою Верховної Ради України від 22.09.2016 №32-о. Відрахований зі штату суду у зв`язку зі звільненням у відставку (наказ від 27.09.2016 №32-о).
3.          Із даних автоматизованої системи Черкаського окружного адміністративного суду «Діловодство» суд установив, що на розгляді вказаного суду знаходилася адміністративна справа №580/3134/20 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області. Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 21.09.2020, яке набрало законної сили 22.10.2020, позов задоволено частково: визнано протиправною відмову відповідача у перерахунку позивачу щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці на підставі довідки територіального управління Державної судової адміністрації в Черкаській області №04-387/20 від 24.02.2020 з 19.02.2020; зобов`язано відповідача здійснити перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці позивача відповідно до статті 142 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 №1402-VІІІ на підставі довідки територіального управління Державної судової адміністрації в Черкаській області про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці №04-387/20 від 24.02.2020 з 19.02.2020 та виплатити різницю між нарахованими та фактично отриманими сумами; у задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
4.          На виконання вказаного вище судового рішення відповідач здійснив вказаний перерахунок. Місяцем підвищення зазначено 01.02.2020. Загальний процент розрахунку пенсії від заробітку - 60 . Основний розмір щомісячного довічного грошового утримання від середнього заробітку позивача - 66591,36 грн.
5.          Не погоджуючись із відсотковим зменшенням, позивач звернувся до суду.

ІІІ. АРГУМЕНТИ СТОРІН

6.          В обґрунтування позовних вимог позивач покликався на те, що зменшення відсоткового значення довічного грошового утримання з 90% на 60% порушує принцип правової визначеності та ст. ст. 8, 22, 58 Конституції України, звужує зміст та обсяг існуючих прав.
Просив врахувати висновки Великої Палати Верховного Суду, викладені у постанові від 16.10.2019 у справі №240/5401/18 за результатами перегляду зразкового рішення Верховного Суду від 04.02.2019 у справі №240/5401/18.
7.          Відповідач заперечував проти задоволення позовних вимог, покликаючись на те, що порушень законодавства не допустив, оскільки виконав рішення Черкаського окружного адміністративного від 21.09.2020 у справі №580/3134/2: здійснив перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з 19.02.2020 на підставі довідки ТУ ДСА в Черкаській області від 24.02.2020 №04-387/20. Позивач має стаж роботи на посаді судді 25  років 26 днів. Підстави для перерахунку грошового утримання позивача як судді у відставці в розмірі 90% від заробітної плати працюючого судді відповідно до положень ч.3 ст.142 Закону України від 02.06.2016 №1402-VІІІ «Про судоустрій і статус суддів» відсутні. 

ІV. ОЦІНКА СУДІВ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ

8.          Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 18.02.2021, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 25.05.2021, у задоволенні позову відмовлено.
9.          Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції, з позицією якого погодився суд апеляційної інстанції, дійшов висновку про те, що відповідачем правомірно здійснено перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці на підставі довідки Територіального управління Державної судової адміністрації в Черкаській області від 24.02.2020 № 04-387/20 виходячи саме з 60 %, що відповідає вимогам ч.3 ст.142 Закону №1402-VIII (щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у відставці в розмірі 50 відсотків суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки грошового утримання судді. Вказана норма закону неконституційною не визнана). Позивач має стаж роботи на посаді судді 25  років 26 днів, що підтверджується даними його трудової книжки. Отже, за кожний рік роботи на посаді судді понад 20 років позивач має право на збільшення відсотків грошового утримання - 10% (за 5 повних років) і загальний відсоток розрахунку становить 60%. 
10.          Також за висновком суду апеляційної інстанції, новим Законом №1402-VIII встановлено новий підхід до порядку обчислення розміру щомісячного довічного грошового утримання судді, а тому всім суддям, незалежно від дати виходу у відставку, утримання підлягає розрахунку згідно із положеннями саме Закону України №1402-VIII.
Тому проведення розрахунку довічного грошового утримання суддям, які виходили у відставку до набрання чинності Законом України №1402-VIII, із застосуванням положень такого Закону, а також Закону України № 2453-VI призведе до того, що утримання таких суддів буде значно більшим за своїм розміром ніж те, яке зможуть отримати судді, які підуть у відставку за Законом України №1402-VIII.

V. ДОВОДИ КАСАЦІЙНОЇ СКАРГИ

11.          У касаційній скарзі позивач покликається на порушення судами норм матеріального та процесуального  права.
12.          Позивач зазначає, що йому було призначено щомісячне довічне грошове утримання у розмірі 90% під час дії Закону України «Про судоустрій і статус суддів» № 2453-VІ від 07.07.2010 і визнання Рішенням Конституційного Суду України від 18.02.2020 неконституційним положення пункту 25 розділу ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про судоустрій і статус суддів» № 1402-VІІІ від 02.06.2016 не позбавляє його права на отримання щомісячного довічного грошового утримання у вже визначеному розмірі - 90%.
Також покликається на те, що суди застосували норми права без урахування висновків Верховного Суду, які висловлені у постановах від 31.10.2018 у справі № 401/3171/16-а, від 06.03.2019 у справі № 638/12586/16-а, від 04.02.2019 у зразковій справі № 240/5401/18, від 11.02.2020 у справі № 200/3958/19-а, від 16.06.2020 у зразковій справі № 620/1116/20.
13.          У відзиві відповідач просить касаційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржувані судові рішення без змін.

VІ. ВИСНОВКИ ВЕРХОВНОГО СУДУ

14.          Верховний Суд перевірив правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права у межах доводів касаційної скарги та дійшов таких висновків.
15.          Спірним питанням у цій справі є правомірність дій відповідача щодо визначення під час перерахунку відсоткового розміру щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці.
16.          Подібні правовідносини були предметом розгляду у Верховному Суді.
17.          Зокрема, у постановах від 24.09.2021 у справі № 620/5437/20, від 11.10.2021 у справі №160/10640/20, від 15.02.2022 у справі № 340/161/21, від 02.08.2022 у справі №620/6361/20 та від 26.01.2023 у справі №500/6626/21 Верховний Суд дійшов наступного висновку:

" до відносин з визначення відсоткового значення розміру щомісячного довічного грошового утримання суддів у відставці при проведенні його перерахунку відповідно до частини четвертої статті 142 Закону №1402-VIII повинні застосовуватись виключно норми цього Закону.
Таким чином, оскільки чинним Законом №1402-VIII передбачені інші розміри суддівської винагороди та розмір відсотків від неї для нарахування довічного щомісячного грошового утримання, а також виходячи із принципу єдності статусу суддів, колегія суддів дійшла висновку про відсутність правових підстав для обрахунку (перерахунку) щомісячного довічного грошового утримання виходячи із розміру суддівської винагороди діючого судді та розміру її відсоткового значення одночасно за складовими, які передбачені різними законами.
Тобто, для перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді за правилами частини четвертої статті 142 Закону №1402-VIII у формулі його обрахунку має застосуватись розмір відсоткового значення суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, визначений частиною третьою Закону №1402- VIII.
Крім того, слід звернути увагу, що перерахунок грошового утримання судді у відставці, виходячи із розміру відсоткового значення, визначеного частиною третьої статті 141 Закону 2453-VI від заробітної плати працюючого судді, ставить діючих суддів та суддів, які вийшли у відставку за Законом №1402-VIII, у нерівне становище з тими суддями, які вийшли у відставку за Законом №   2453-VI, що не відповідає базовому принципу єдності статусу суддів, який означає однаковий підхід до встановлення рівня матеріального забезпечення судді."

18.          Суд не знаходить підстав для відступу від цього правового висновку у справі, що розглядається, та який, відповідно спростовує доводи скаржника.
19.          Суди попередніх інстанцій правильно встановили, що оскільки стаж судді у відставці, ОСОБА_1 складає 25 років 26 днів, а тому відповідає 60% розміру щомісячного довічного грошового утримання суддівської винагороди відповідного працюючого судді (за кожний рік роботи на посаді судді понад 20 років позивач має право на збільшення відсотків грошового утримання - 10% (за повних 5 років)).
20.          Відтак Верховний Суд погоджується із висновками судів попередніх інстанцій про відсутність у відповідача правових підстав для здійснення позивачу перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, виходячи із 90 % суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді.
21.          Щодо посилань на висновки, викладені у постанові від 31.10.2018 у справі №   401/3171/16-а,  від 06.03.2019 у справі № 638/12586/16-а, від 11.02.2020 у справі №   200/3958/19-а, то правовідносини у цих справах не є подібними, оскільки у справі №   401/3171/16-а спір стосувався перерахунку пенсії працівникам прокуратури, у справі №   638/12586/16-а - перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці у період дії Закону № 213-VІІІ та у справі № 200/3958/19-а спір виник щодо наявності підстав для перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці на підставі довідки та не було предметом спору відсоткове зменшення. 
22.          Також колегія суддів звертає увагу на те, що під час вирішення тотожних спорів суди мають враховувати саме останню правову позицію Верховного Суду (правова позиція, висловлена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 30.01.2019 в справі №755/10947/17).
23.          Щодо посилань на висновки Верховного Суду, висловлені у постанові від 04.02.2019 у зразковій справі № 240/5401/18, то колегія суддів погоджується з мотивами судів попередніх інстанцій, що правовідносини не є подібними, оскільки стосуються правової оцінки ст.ст.43, 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», які не регулюють заявлені у цій справі спірні правовідносини.
24.          У зразковій справі № 620/1116/20 також не було предметом спору відсоткове зменшення щомісячного грошового утримання судді у відставці під час його перерахунку, а вирішувалося питання щодо наявності правових підстав для здійснення перерахунку щомісячного грошового утримання судді у відставці після 18.02.2020 (дата ухвалення рішення Конституційного Суду України № 2-р/2020) з врахуванням розміру складових суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді.
25.          Враховуючи зазначене вище, доводи скаржника не спростовують висновків судів попередніх інстанцій, які вирішили спір у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до спірних правовідносин.
26.          Відповідно до статті 350 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Керуючись статтями 341, 343, 349, 350, 356, 359 КАС України, Суд -

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу ОСОБА_1  залишити без задоволення.
Рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 18 лютого 2021 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 25 травня 2021 року у справі №580/112/21 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття є остаточною і не оскаржується.

Суддя                                                                                                                   В.М. Кравчук

Суддя                                                                                                                   А.А. Єзеров

Суддя                                                                                                                   О.П. Стародуб