ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 640/18099/22                                                                       Суддя першої інстанції: Скочок Т.О.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

  25 квітня 2023 року                                                                                            м. Київ
          Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:
          головуючого судді          - Пилипенко О.Є.  
          суддів                              - Глущенко Я.Б. та Шелест С.Б., 
          при секретарі                    - Ткаченко В.В., 
          розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 09 грудня 2022 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у м. Києві та Київський області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) про визнання протиправним та скасування постанови, зобов`язання вчинити дії,
В С Т А Н О В И Л А :

У жовтні 2022 року позивач - ОСОБА_1 звернувся до Окружного адміністративного суду м. Києва з адміністративним позовом до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у м. Києві та Київський області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) про визнання протиправним та скасування постанови, зобов`язання вчинити дії, в якому просив: 
- визнати протиправною та скасувати постанову головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у місті Києві та Київській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Охріменко Наталії Миколаївни від 03.10.2022 року про закінчення виконавчого провадження НОМЕР_2 за виконавчим листом №640/2758/21, виданого Окружним адміністративним судом міста Києва 19.10.2021 року.
Рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 09 грудня 2022 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено повністю.
Не погоджуючись з судовим рішенням, позивач - ОСОБА_1 звернувся із апеляційною скаргою, в якій просив скасувати рішення суду  першої інстанції та прийняти нову постанову, якою адміністративний позов задовольнити в повному обсязі.
          Відзив на апеляційну скаргу від Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у м. Києві та Київський області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) до суду апеляційної інстанції не надходив.
Відповідно до п.2 ч.1 ст. 311 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі неприбуття жодного з учасників справи у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.
          Відповідно до ч.ч.1, 2, 3 ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
У відповідності до ст.. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Приймаючи рішення про відмову у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що враховуючи зміст мотивувальної та резолютивної частини рішення суду від 22.06.2021 року у справі №640/2758/21, та наведені Головним управлінням Пенсійного фонду України в м. Києві у тексті свого листа від 28.09.2022 року вих. №2600-0903-5/123342 пояснення щодо порядку та мотивів вчинення дій на виконання цього рішення суду, державним виконавцем було зроблено правильний висновок про фактичне виконання боржником такого рішення суду згідно з виконавчим листом від 19.10.2021 року №640/2758/21 та винесення, відповідно постанови про закінчення виконавчого провадження від 03.10.2022 року.
Колегія суддів, перевіривши доводи апеляційної скарги, вважає вказаний висновок суду першої інстанції обґрунтованим, з огляду на наступне.
Як встановлено судом та вбачається з наявних матеріалів справи, рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 22.06.2021 року у справі №640/2758/21, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 28.09.2021 року, позовні вимоги ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві були задоволені частково: 
- визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у місті Києві щодо відмови у здійсненні ОСОБА_1 перерахунку пенсії відповідно до вимог частини другої статті 56, частини другої статті 57 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28 лютого 1991 року №796-ХІІ;
- зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у місті Києві (04053, місто Київ, вулиця Бульварно-Кудрявська, будинок 16, код ЄДРПОУ 42098368) здійснити з 01 грудня 2020 року перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) із збільшенням пенсії на один процент заробітку за кожний повний рік стажу роботи понад встановлений мінімальний стаж (для чоловіків - 20 років) відповідно до вимог частини другої   статі 56 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28 лютого 1991 року №796-ХІІ; 
- в іншій частині позовних вимог - відмовлено.
19.10.2021 року Окружним адміністративним судом міста Києва на виконання зазначеного рішення від 22.06.2021 року видано виконавчий лист щодо зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві здійснити з 01 грудня 2020 року перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) із збільшенням пенсії на один процент заробітку за кожний повний рік стажу роботи понад встановлений мінімальний стаж (для чоловіків - 20 років) відповідно до вимог частини другої статі 56 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28 лютого 1991 року №796-ХІІ.
Як вбачається з наявної у матеріалах справи доказів, разом із заявою від 01.06.2022 ОСОБА_1 подав до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у місті Києві та Київській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) для примусового виконання виконавчий лист №640/2758/21, виданий 19.10.2021 року Окружним адміністративним судом міста Києва.
06.06.2022 року за результатами розгляду цієї заяви ОСОБА_1 старшим державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у місті Києві та Київській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Амборським А.В. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження НОМЕР_2 з примусового виконання описаного вище виконавчого листа. Зокрема, у тексті цієї постанови державний виконавець повідомив боржника про необхідність виконання рішення суду у термін «протягом 10 робочих днів». Копію цієї постанови про відкриття виконавчого провадження було направлено сторонам виконавчого провадження.
01.07.2021 року до Відділ примусового виконання рішень Управління надійшов лист Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві вих. №2600-0903-8/71281 від 24.06.2022 року, в якому Головне управління з урахуванням наведених у цьому листі обставин просило державного виконавця закрити виконавче провадження відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження». А саме боржник довів до відома державного виконавця наступне: розпорядженням № 930060181134 від 22.06.2022 року рішення суду виконано, розмір пенсії стягувача з 01.12.2020 року становить 1 944,00 грн. Поряд з цим, стягувача ( ОСОБА_1 ) було повідомлено листом Головного управління від 26.10.2021 №2600-0309-8/162832 про недоцільність проведення перерахунку пенсії з огляду на те, що станом на 01.12.2020 року останній отримував пенсію в розмірі 2 778,59 грн., та відповідно запропоновано пенсіонеру звернутися до Головного управління для вирішення даного питання.
23.08.2022 року головний державний виконавець Охріменко Н.М. в рамках виконавчого провадження НОМЕР_2 склав та надіслав на адресу Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві вимогу державного виконавця вих. №18648, згідно тексту якої вимогам від Головного управління у 3-дений строк з моменту отримання такої Вимоги повідомити Відділ про виконання виконавчого листа, з наданням підтверджуючих документів та зазначенням суми перерахунку та виплати пенсії.
05.09.2022 року на адресу Відділу у відповідь на вимогу державного виконавця від 23.08.2021 року надійшов лист Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві вих. №2600-0903-5/110504 від 05.09.2022 року. У тексті цього листа Головне управління повідомило, що рішенням Головного управління №930060181134 від 22.06.2022 року було виконано рішення суду та здійснено з 01.12.2020 ОСОБА_1 перерахунок із пенсії на один процент заробітку за кожний повний рік стажу робити понад встановлений мінімальний стаж (для чоловіків - 20 років) відповідно до вимог ч. 2 ст. 56 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильної катастрофи», в результаті чого розмірі пенсії зменшився і становить 1 944,00 грн. Оскільки такий перерахунок пенсії було здійснено відповідно до вимог рішення суду у справі №640/2758/21 було здійснено за період з 01.12.2020 року по 16.03.2022 року, то в результаті цього виникла переплата по перерахованій пенсіонеру пенсії. У зв`язку з цим ОСОБА_1 було повідомлено листом вих. №2600-0309-8/169832 від 26.10.2021 року про недоцільність проведення перерахунку пенсії відповідно до резолютивної частини рішення суду. 
Водночас, Головне управління у тексті цього листа зазначило інформацію наступного характеру: «рішенням Головного управління №930060181134 від 01.08.2022 року доопрацьовано пенсійну справу після виконання рішення суду від 17.03.2022 року щодо перерахунку пенсії у зв`язку із переведенням на пенсію по інвалідності згідно статті 54 Закону. Розмір пенсії з 17.03.2022 року становить 9 604,26 грн.».
До свого листа від 05.09.2022 року на адресу державного виконавця Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві додало роздруківки розрахунків перерахованої пенсії ОСОБА_1 .
Разом з тим, того ж дня на електрону адресу Відділу примусового виконання рішень Управління надійшов лист від ОСОБА_1 із зауваженням про те, що рішення суду боржником не виконується. Як наслідок, 13.09.2022 року на адресу Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві було направлено вимогу державного виконавця вих. №20309 щодо повідомлення (роз`ясненням) щодо зменшення пенсії в період перерахунку з 01.12.2020 року по 16.03.2022 року та чи враховувалось рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 19.10.2021 року по справі №640/2758/21.
Між тим, від ОСОБА_1 до Відділу примусового виконання рішень Управління надійшла заява від 16.09.2022 року з питання необхідності вжиття державним виконавцем заходів з направлення до органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення, передбаченого ст. 382 Кримінального кодексу України, та прийняття постанови про закінчення виконавчого провадження в порядку ч. 3 ст. 63 Закону України «Про виконавче провадження».
22.09.2022 року головний державний виконавець Охріменко Н.М. в рамках виконавчого провадження НОМЕР_2 винесла постанову про накладення штрафу, згідно якої відповідно ст. 63 Закону України «Про виконавче провадження» за невиконання рішення суду без поважних причин на боржника (Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві) був накладений штраф у сумі 5 100,00 грн.
27.09.2022 року на адресу Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві було направлено вимогу державного виконавця вих. №22177 щодо повідомлення про більш детальної інформації щодо нарахування пенсії відповідно до резолютивної частини рішення суду по справі №640/2758/21 від 19.01.2021 року, а саме формулу нарахування пенсії відповідно до вимог статті 56 Закону України « Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28 лютого 1991 року №796-ХІІ та повідомити чи виплачується стягувачу пенсія відповідно до резолютивної частини рішення суду у справі №640/2758/21.
28.09.2022 року на адресу Відділу примусового виконання рішень Управління надійшов лист Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві вих. №2600-0903-5/123342 від 28.09.2022 року, в якому боржник повідомив наступне: рішенням Головного управління №930060181134 від 22.06.2022 року було виконано рішення суду та здійснено з 01.12.2020 року ОСОБА_1 перерахунок та виплату пенсії із пенсії на один процент заробітку за кожний повний рік стажу робити понад встановлений мінімальний стаж (для чоловіків - 20 років) відповідно до вимог ч. 2 ст. 56 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», в результаті чого розмірі пенсії зменшився і становить 1944,00 грн. Перерахунок пенсії відповідно до вимог вищезазначеного рішення суду було здійснено з 01.12.2020 по 16.03.2022, в результаті чого виникла переплата в розмірі 15 696,79 грн. Стосовно роз`яснення щодо зменшення розмірі пенсії при виконанні рішення суду за період з 01.12.2020 по 16.03.2022 боржник було зазначено, що ч. 2 ст. 56 Закону визначено, що «право на пенсію в повному розмірі мають громадяни, віднесені до категорій 1, 2, 3, 4, за умови стажу роботи не менш як: чоловіки - 20 років, жінки - 15 років, із збільшенням пенсії на один процент заробітку за кожний рік роботи понад встановлений цим пунктом стаж, але не вище 75 процентів заробітку, а громадянам, які відпрацювали за списком № 1, чоловіки - 10 років і більше, жінки - 7 років 6 місяців і більше - не вище 85 процентів заробітку, у разі призначення пенсії на умовах частини другої статті 27 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», а саме за бажанням застрахованої особи частина розміру пенсії за віком за період страхового стажу, набутого до дня набрання чинності цим Законом, може бути визначена відповідно до раніше діючого законодавства, а частина розміру пенсії за період страхового стажу, набутого після набрання чинності цим Законом, - відповідно до цього Закону. Отже, у разі виконання рішення суду розмір пенсії ОСОБА_1 визначається з урахуванням чинного законодавства на дату, з якої проводиться перерахунок пенсії, якщо інше не обумовлене рішенням суду. Так, перерахунок пенсії відповідно до ч. 2 ст. 27 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» призводить до зменшення розміру пенсії ОСОБА_1 та виникнення переплати, а саме: за бажанням застрахованої особи частина розміру пенсії за віком за період страхового стажу, набутого до дня набрання чинності цим Законом, може бути визначена відповідно до раніше діючого законодавства, а частина розміру пенсії за період страхового стажу, набутого після набрання чинності цим Законом, - відповідно до цього Закону. При цьому, частина розміру пенсії за віком, обчислена за раніше діючим законодавством, не може перевищувати максимальних розмірів пенсій (168,00 грн.), визначених законом для відповідних категорій пенсіонерів, та не може бути нижчою, ніж розмір трудової пенсії за віком з урахуванням цільової грошової допомоги на прожиття, що діяли на день набрання чинності цим Законом. Таким чином, розмір пенсії ОСОБА_1 за період страхового стажу, набутого до дня набрання чинності Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» складає 102,82 грн, а частина розміру пенсії за період страхового стажу, набутого після набрання чинності цим Законом - 1 841,18 грн. Відповідно загальна сума до виплати станом на 01.02.2020 становить 1 944,00 грн, що є меншою за отримуваний ОСОБА_1 попередньо розмір пенсії станом на 01.12.2020 - 2 778,59 грн. З 17.03.2022 розмір пенсійної виплати ОСОБА_1 було поновлено відповідно до заяви останнього від 17.03.2022 щодо перерахунку пенсії у зв`язку із переведенням на пенсію по інвалідності згідно зі ст. 54 Закону. Розмір пенсії з 17.03.2022 становить 9 604,26 грн.
З урахуванням змісту отриманого від боржника листа від 28.09.2022 року вих. №2600-0903-5/123342 та керуючись нормами п. 9 ч. 1 ст. 39, ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження», 03.10.2022 року головний державний виконавець Охріменко Н.М. винесла постанову про закінчення виконавчого провадження НОМЕР_2.
Вважаючи вказану вище постанову про закінчення виконавчого провадження протиправною, позивач звернувся із позовом до суду. 
Надаючи правову оцінку обставинам справи, висновкам суду першої інстанції та доводам апелянта, колегія суддів зазначає наступне.
Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до ч. 5 ст. 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України. У п. 9 ч. 3 ст. 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.
Судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади та органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, установлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.
Отже, виконання судових рішень є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року, ратифікованої   Законом України від 17 липня 1997 року №475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції».
Спеціальним Законом, що здійснює регулювання правовідносин, які склалися в процесі судового провадження і примусового виконання судових рішень та рішень інших органів є Закон України «Про виконавче провадження» №1404-VIII від 02.06.2016 року (далі - Закон №1404-VIII).
Відповідно до положень ст. 1 Закону №1404-VIII виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.    
Так, п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону №1404 відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів, зокрема, виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.
Приписами ч. 1 ст. 5 Закону №1404 встановлено, що примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».
Так, ч. 1 статті 18 Закону №1404 виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.
Згідно ч. 1 ст. 26 Закону №1404 виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону, за заявою стягувача про примусове виконання рішення.
Відповідно до ч. 5 ст. 26 Закону №1404 виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей. У постанові про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, державний виконавець зазначає про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому статтею 27 цього Закону.
Пункт 9 частини першої ст. 39 Закону №1404 встановлює, що виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.
Таким чином, приймаючи рішення про закінчення виконавчого провадження, державний виконавець зобов`язаний перевірити чи в повному обсязі виконано рішення згідно із виконавчим документом.
Постанова про закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених частиною першою цієї статті, виноситься в день настання відповідних обставин або в  день, коли виконавцю стало відомо про такі обставини (ч. 2 ст. 39 Закону № 1404-VIII).
В площині питання здійснених відповідачем виконавчих дій, зокрема прийняття оскаржуваної постанови, варто звернути увагу на приписи частини другої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідно до якої у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Отже, для встановлення обставин протиправності оскаржуваної постанови, необхідним є перевірка її судом на відповідність критеріям, що встановлені в частині другій статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України.
Так, відповідно до матеріалів справи, оскаржувана постанова про закінчення виконавчого провадження від 03.10.2022 року винесена саме з огляду на висновки державного виконавця про фактичне виконання виконавчого документу у повному обсязі. 
Дослідивши та проаналізувавши наявні у справі матеріали вбачається, що на  підтвердження обставини виконання даного виконавчого листа боржником Головне управлінням своїм листом від 28.09.2022 року вих. №2600-0903-5/123342 повідомило Відділ примусового виконання рішень Управління про те, що Головним управлінням на виконання резолютивної частини рішення суду було здійснено з 01 грудня 2020 року перерахунок пенсії ОСОБА_1 із збільшенням пенсії на один процент заробітку за кожний повний рік стажу робити понад встановлений мінімальний стаж (для чоловіків - 20 років) відповідно до вимог частини другої статті 56 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28.02.1991 №796-ХІІ. При цьому, представник боржника пояснив, що в результаті проведеного на виконання рішення суду перерахунку пенсії стягувачу розмір такої пенсії зменшився і становить 1 944,00 грн. Перерахунок пенсії відповідно до вимог вищезазначеного рішення суду було здійснено з 01.12.2020 по 16.03.2022, в результаті чого виникла переплата в розмірі 15 696,79 грн. У контексті з наведеним представник Головного управління вірно зауважив, що у мотивувальній частині рішення суду від 22.06.2021 у справі №640/2758/21 не було обумовлено того, що розмір пенсії ОСОБА_1 мав визначатися з урахуванням чинного законодавства на іншу дату, ніж дата, з якою мав проводитися перерахунок пенсії. Таким чином, в ході проведеного перерахунку органом Пенсійного фонду України було встановлено, що розмір пенсії ОСОБА_1 за період страхового стажу, набутого до дня набрання чинності Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», складає 102,82 грн., а частина розміру пенсії за період страхового стажу, набутого після набрання чинності цим Законом, - 1 841,18 грн. Відповідно загальна сума до виплати станом на 01.02.2020 становить 1 944,00 грн., що є меншою за отримуваний ОСОБА_1 попередньо розмір пенсії станом на 01.12.2020 - 2 778,59 грн. Також, представник Головного управління повідомив, що починаючи з 17.03.2022 стягувач був переведений за його власною ініціативою (заявою) на пенсію по інвалідності згідно ст. 54 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», а відтак наведена обставина стала перешкодою для виконання резолютивною частиною рішення Окружного адміністративного суду в м. Києві від 22.06.2021 у справі №640/2758/21 в подальшому, оскільки зазначеним рішенням суду передбачено інший поряд нарахування та виплату пенсії ОСОБА_1 .
Колегія суддів звертає увагу, що відповідно до змісту апеляційної скарги позивач фактично не погоджується не з неповним чи неналежним виконанням рішення суду у справі № 640/2758/21, скільки з порушенням державним виконавцем алгоритму дій, передбаченого Законом України «Про виконавче провадження», а саме - не накладення на боржника подвійного штрафу та не повідомлення правоохоронного органу про вчинення кримінального правопорушення.
Разом з тим, колегія суддів вважає такі доводи необґрунтованими, адже такий захід примусу як накладення на боржника штрафу у подвійному розмірі та звернення до органів досудового розслідування з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення застосовується державним виконавцем виключно у випадку невиконання судового рішення, у той час як відповідно до спірної постанови відповідач дійшов висновку (з урахуванням наданих Головним управлінням Пенсійного фонду України в у м. Києві документів та додаткових пояснень) про фактичне виконання рішення суду, що виключає необхідність застосовувати заходи примусу до винесення постанови про закінчення виконавчого провадження з підстав, встановлених п.9 ч.1 ст. 39, 40 Закону України «Про виконавче провадження».  
Щодо решти аргументів сторін, суд звертає увагу, що згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (справа «Серявін проти України», § 58, рішення від 10 лютого 2010 року).
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції було правильно встановлено фактичні обставини справи, надано належну оцінку дослідженим доказам, правильно застосовано норми матеріального та процесуального права. У зв`язку з цим суд вважає необхідним апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 09 грудня 2022 року - без змін. 
Керуючись ст..ст. 241, 242, 287, 308, 311, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, колегія суддів, -  
П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.
Рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 09 грудня 2022 року - без змін.
Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя:                                                                       О.Є.Пилипенко 

Суддя:                                                                                 Я.Б.Глущенко     

                                                                                                    С.Б.Шелест               

Повний текст виготовлено 25 квітня 2023 року.