УХВАЛА
про відмову у відкритті касаційного провадження

08 травня 2023 року 

м. Київ

справа № 480/8876/20
адміністративне провадження № К/990/13537/23 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
судді-доповідача Кравчука В.М., суддів Єзерова А.А., Стародуба О.П.,

перевірив касаційну скаргу ОСОБА_1 
на ухвалу Другого апеляційного адміністративного суду від 08 березня 2023 року (колегія у складі суддів Кононенко З.О., Калиновського В.А., Мінаєвої О.М.) 
у справі № 480/8876/20
за позовом ОСОБА_1 
до Боромлянської сільської ради Тростянецького району Сумської області 
про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії.

УСТАНОВИВ:

У грудні 2020 року ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 ; позивачка) звернулася до суду із позовом до Боромлянської сільської ради Тростянецького району Сумської області (далі - Боромлянська сільська рада, відповідач), у якому просила: 
- визнати протиправними дії відповідача щодо відмови у наданні дозволу на розробку проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства орієнтовною площею 2,0 га на частині земельної ділянки з кадастровим номером 5925080800:00:002:1075 за рахунок земель сільськогосподарського призначення комунальної власності за межами населених пунктів на території Боромлянської сільської ради Тростянецького району Сумської області, що виражена в ухваленні рішення 47-ю сесією 08 скликання сільської ради від 12.06.2020 "Про відмову у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність гр. ОСОБА_1 ".
- зобов`язати Боромлянську сільську раду утриматися надалі від ухвалення рішення щодо відмови їй у наданні дозволу на розробку проєкту землеустрою - повторно розглянути у встановленому законодавством порядку та задовольнити клопотання про надання дозволу на розроблення проєкту землеустрою щодо відведення безоплатно у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, орієнтовною площею 2,0 га, за рахунок земель сільськогосподарського призначення комунальної власності, віднесених до земель запасу (земельні ділянки кожної категорії не надані у власність або користування громадянам чи юридичним особам) на частині земельної ділянки з кадастровим номером 5925080800:00:002:1075, розташованої за межами населених пунктів на території Боромлянської сільської ради Тростянецького району Сумської області.

Сумський окружний адміністративний суд рішенням від 13.04.2021 задовольнив позов частково:
- визнав протиправним та скасував рішення сорок сьомої сесії 8 скликання Боромлянської сільської ради від 12.06.2020 "Про відмову у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність гр. ОСОБА_1 ";
- зобов`язав Боромлянську сільську раду повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про надання дозволу на розроблення проєкту землеустрою щодо відведення безоплатно у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, орієнтовною площею 2,0 та, за рахунок земель сільськогосподарського призначення комунальної власності, віднесених до земель запасу (земельні ділянки кожної категорії не надані у власність або користування громадянам чи юридичним особам) на частині земельної ділянки з кадастровим номером 5925080800:00:002:1075, розташованої за межами населених пунктів на території Боромлянської сільської ради Тростянецького району Сумської області, та за результатами її розгляду прийняти відповідне рішення з урахуванням висновків суду;
- відмовив у задоволенні іншої частини позовних вимог;
- стягнув на користь ОСОБА_1 рахунок Боромлянської сільської ради відшкодування судового збору в розмірі 420,40 грн.

18.02.2022 ОСОБА_1 подала до суду заяву у порядку ст. 382 Кодексу адміністративного судочинства (далі - КАС України), у якій просила:
- встановити судовий контроль за виконанням рішення суду від 13.04.2021 шляхом зобов`язання Боромлянської сільської ради Тростянецького району Сумської області подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення;
- за наслідками розгляду звіту накласти на Сільського голову Боромлянської сільської ради Тростянецького району Сумської області штраф за умисне невиконання рішення Сумського окружного адміністративного суду від 13.04.2021, недобросовісність у діях якого як керівника суб`єкта владних повноважень, призвело до повторної неправомірної відмови у наданні дозволу на розроблення проєкту землевідведення.

Сумський окружний адміністративний суд ухвалою від 04.07.2022 відмовив у задоволенні заяви про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення.
Позивачка оскаржила таке рішення в апеляційному порядку. 

Другий апеляційний адміністративний суд ухвалою від 08.03.2023 повернув ОСОБА_1 апеляційну скаргу.

12.04.2023 ОСОБА_1 подала касаційну скаргу, що 17.04.2023 надійшли до Верховного Суду, у якій, із посиланням на порушення судом апеляційної інстанції норм процесуального права, просить скасувати ухвали Другого апеляційного адміністративного суду від 08.03.2023, передати справу до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду. 
Як на підставу касаційного оскарження покликається на постанову Верховного Суду від 22.01.2020 у справі № 440/207/19; зазначає, що не має сплачувати судовий збір за звернення до суду із заявою в порядку судового контролю за виконанням судового рішення. 

Перевіряючи наявність підстав для відкриття касаційного провадження, Суд виходить з такого.
За правилами п. 1 ч. 5, ч. 6 ст. 296 Кодексу адміністративного судочинства України до апеляційної скарги додається документ про сплату судового збору. Якщо апеляційна скарга подається особою, звільненою від сплати судового збору відповідно до закону, у ній зазначаються підстави звільнення від сплати цього платежу.
Згідно з ч. 2 ст. 298 КАС України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 296 цього Кодексу, застосовуються положення статті 169 цього Кодексу.
Відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 169 КАС України позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

Із Єдиного державного реєстру судових рішень слідує, що Другий апеляційний адміністративний суд ухвалою від 09.02.2023 залишив апеляційну скаргу ОСОБА_1 без руху для надання підтвердження сплати судового збору або підстав для звільнення від сплати судового збору.

Щодо тверджень скаржниці, що вона відповідно до Закону України від 08.07.2011 № 3674-VI "Про судовий збір" (далі - Закон № 3674-VI) не має сплачувати судовий збір за звернення до суду із заявою в порядку судового контролю за виконанням рішення Сумського окружний адміністративний суд від 13.04.2021. 

Велика Палата Верховного Суду у п. 5.1, 5.2 постанови від 28.05.2018 у справі № 915/955/15 сформулювала правову позицію у питанні сплати судового збору за подання апеляційної скарги на ухвалу суду, про те, що положення ст. 4 Закону № 3674-VI « стосується подання апеляційних і касаційних скарг на всі без винятку ухвали господарського суду, які підлягають оскарженню, незалежно від того, чи передбачено Законом № 3674-VI справляння судового збору за подання тих заяв, за результатами розгляду яких виносяться відповідні ухвали.».
Висновки Великої Палати Верховного Суду викладені у господарській справі, проте Закон № 3674-VI у цій частині є універсальним і не розрізняє підходи до вирішення питання сплати судового збору залежно від юрисдикції. 
У силу приписів п. 1 ч. 2 ст. 45 Закону України від 02.06.2016 № 1402-VIII «Про судоустрій та статус суддів» Велика Палата Верховного Суду здійснює перегляд судових рішень у касаційному порядку з метою забезпечення однакового застосування судами норм права.
Тому, під час розгляду цієї справи мають враховуватися висновки Верховного Суду, висловлені саме у складі Великої Палати.
Цей висновок підтримав Касаційний адміністративний суд у складі Верховного Суду у постановах від 13.04.2022 у справі № 204/827/17, від 09.02.2023 у справах № 380/22710/21 та № 120/3532/21-а.

ОСОБА_1 у визначений судом строк не виконала вимоги ухвали суду про залишення апеляційної скарги без руху, не надала до суду апеляційної інстанції документ про сплату судового збору, тому Другий апеляційний адміністративний суд ухвалою від 08.03.2023 повернув апеляційну скаргу.

З огляду на викладене, Суд вважає, що правильне застосовування суд апеляційної інстанції п. 1 ч. 4 ст. 169, ч. 2 ст. 298 КАС України є очевидним.
ідповідно до п. 5 ч. 1 ст. 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо суд у порядку, передбаченому частинами другою, третьою цієї статті, дійшов висновку, що касаційна скарга є необґрунтованою.
За змістом п. 2 ч. 2 цієї ж статті у випадку оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосовування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.
Дія зазначеної норми поширюється, зокрема, на ухвали суду апеляційної інстанції, перелік яких наведений у ч. 3 ст. 328 КАС України. До цього переліку належить й ухвала суду апеляційної інстанції про повернення апеляційної скарги.
За таких обстави, Суд вважає, що касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Другого апеляційного адміністративного суду від 08.03.2023 слід визнати необґрунтованою, що є підставою для відмови у відкритті касаційного провадження. 

Керуючись ст. 328, 332, 333, 359 КАС України, Суд,-

УХВАЛИВ:

1. Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Другого апеляційного адміністративного суду від 08 березня 2023 року у справі № 480/8876/20.
2. Копію цієї ухвали разом з касаційною скаргою та доданими до неї матеріалами надіслати особі, яка її подала.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями, є остаточною та не може бути оскаржена.

Суддя                                                                                                              В.М. Кравчук

Суддя                                                                                                              А.А. Єзеров

Суддя                                                                                                              О.П. Стародуб