П О С Т А Н О В А 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа №  120/875/23 
Головуючий суддя 1-ої інстанції - Поліщук І.М.   
Суддя-доповідач -  Драчук Т. О.   
25 квітня 2023 року                                                                                           м. Вінниця
Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді:  Драчук Т. О. 
суддів:  Полотнянка Ю.П.  Смілянця Е. С. , 
за участю:
секретаря судового засідання: Москалюк Ю.П., 
представника позивача: Валька І.В.  

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 15 березня 2023 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Дарницького відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії, 
В С Т А Н О В И В :
в лютому 2023 року позивач, - ОСОБА_1 , звернувся до Вінницького окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Дарницького відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про визнання протиправною бездіяльність головного державного виконавця Дарницького відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), - ОСОБА_2 , щодо прийняття постанови про зупинення виконавчих дій у виконавчому провадженні №69751965.
Також, позивач просив зобов`язати державного виконавця Дарницького відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ), який здійснює примусове виконання у виконавчому провадженні №69751965, прийняти постанову про зупинення виконавчих дій у виконавчому провадженні №69751965.
Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 15.03.2023 у задоволенні адміністративного позову відмовлено.
Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, позивачем подано апеляційну скаргу, в якій апелянт просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове рішення, яким задовольнити адміністративний позов в повному обсязі, посилаючись на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та порушення норм процесуального права.
Представник позивача просив суд апеляційної інстанції задовольнити апеляційну скаргу, рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове, яким задовольнити адміністративний позов.
Відповідач, в судове засідання не з`явився, належного представника не направив, в свою чергу про дату, час та місце судового засідання був повідомлений належним чином.
Відповідно до ч.3 ст.268 КАС України неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.
Враховуючи зазначене, колегія суддів приходить до висновку про розгляд справи за відсутності відповідача
Заслухавши суддю-доповідача, представника позивача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, а також правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції -  без змін, виходячи з наступного.
Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, на примусовому виконанні у Дарницькому відділі державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) перебуває виконавче провадження ВП №69751965 з примусового виконання постанови ДПП УПП у м. Києві №ЕАО 5361926 від 24.02.2022 про стягнення з ОСОБА_1 штрафу в сумі 40800,00 грн.
19.03.2023 представник позивача звернувся до відповідача із заявою про зупинення виконавчих дій. Заява мотивована тим, що з травня 2022 року позивач перебуває в лавах Збройних Сил України, що, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 34 Закону України "Про виконавче провадження", є підставою для зупинення виконавчого провадження.
Листом начальника Дарницького відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 24.01.2023 представника позивача було повідомлено про відсутність підстав для зупинення виконавчих дій в межах виконавчого провадження ВП №69751965, оскільки проходження позивачем військової служби не унеможливлює вчинення виконавчих дій.
Разом із тим, на думку представника позивача, відповідачем допущено бездіяльність щодо не прийняття постанови про зупинення виконавчих дій у виконавчому провадженні ВП №69751965, адже прохання боржника, який проходить військову службу, є прямою підставою для зупинення виконавчих дій.
Позивач не погодився із вказаною бездіяльністю відповідача, а тому звернувся до суду.
Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що положеннями п. 1 ч. 1 ст. 34 Закону України "Про виконавче провадження" фактично визначено дві підстави за наявності яких державний виконавець зупиняє вчинення виконавчих дій, а саме:
- проходження військової служби боржником та якщо згідно з умовами служби проведення виконавчих дій неможливе;
- на прохання стягувача, який проходить військову службу.
В даному ж випадку, позивач не є стягувачем в межах виконавчого провадження ВП №69751965, а тому його прохання про зупинення виконавчих дій не є безумовною підставою для винесення державним виконавцем постанови про зупинення виконавчих дій.
В той же час, жодних обставин, які б свідчили, що умови проходження позивачем (боржником) військової служби унеможливлюють вчинення державним виконавцем виконавчих дій в межах виконавчого провадження ВП №69751965 представником позивача не наведено.
Враховуючи вище викладене, суд першої інстанції критично оцінив твердження представника позивача про те, що прохання позивача про зупинення вчинення виконавчих дій є безумовною підставою для винесення державним виконавцем відповідної постанови, адже позивач не є стягувачем за виконавчим провадженням ВП №69751965.
Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.
У відповідності до ч.1 ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України  органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені  Конституцією  та законами України.
Відповідно до ч.4 ст.19 ЗУ "Про виконавче провадження" сторони зобов`язані невідкладно, не пізніше наступного робочого дня після настання відповідних обставин, письмово повідомити виконавцю про повне чи часткове самостійне виконання рішення боржником, а також про виникнення обставин, що обумовлюють обов`язкове зупинення вчинення виконавчих дій, про встановлення відстрочки або розстрочки виконання, зміну способу і порядку виконання рішення, зміну місця проживання чи перебування (у тому числі зміну їх реєстрації) або місцезнаходження, а боржник - фізична особа - також про зміну місця роботи.
Підстави для зупинення виконавчих дій передбаченні ст.34 ЗУ "Про виконавче провадження".
Згідно з п.1 ч.1 ст.34 ЗУ "Про виконавче провадження" виконавець зупиняє вчинення виконавчих дій у разі проходження боржником строкової військової служби, військової служби за призовом осіб офіцерського складу, військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період, військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період, військової служби за призовом осіб із числа резервістів в особливий період, або якщо боржник проходить військову службу та виконує бойові завдання військової служби у бойовій обстановці чи в районі проведення антитерористичної операції, здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, якщо згідно з умовами служби проведення виконавчих дій неможливе чи на прохання стягувача, який проходить таку військову службу.
Як передбачено ч.2 ст.34 ЗУ "Про виконавче провадження" виконавець не пізніше наступного робочого дня, коли йому стало відомо про обставини, зазначені в частині першій цієї статті, а з підстави, передбаченої пунктом 9 частини першої цієї статті, - у день надіслання виконавчого документа до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, зупиняє вчинення виконавчих дій, про що виносить відповідну постанову.
Відповідно до ч.1, 5 ст.35 ЗУ "Про виконавче провадження" виконавець зупиняє вчинення виконавчих дій у випадках, передбачених пунктами 1, 4, 6, 8, 11 частини першої статті 34 цього Закону, до закінчення строку дії зазначених обставин, а у випадках, передбачених пунктами 2, 3 і 5 частини першої статті 34 цього Закону, - до розгляду питання по суті.
Після усунення обставин, що стали підставою для зупинення вчинення виконавчих дій, виконавець не пізніше наступного робочого дня з моменту, коли йому стало про це відомо, зобов`язаний продовжити примусове виконання рішення у порядку, встановленому цим Законом, про що виносить відповідну постанову.
Досліджуючи вимоги п.1 ч.1 ст.34 ЗУ "Про виконавче провадження" колегія суддів зазначає, що виконавець зупиняє вчинення виконавчих дій у разі:
- проходження боржником строкової військової служби, військової служби за призовом осіб офіцерського складу, військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період, військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період, військової служби за призовом осіб із числа резервістів в особливий період, якщо згідно з умовами служби проведення виконавчих дій неможливе;
або
- якщо боржник проходить військову службу та виконує бойові завдання військової служби у бойовій обстановці чи в районі проведення антитерористичної операції, здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, якщо згідно з умовами служби проведення виконавчих дій неможливе;
чи 
- на прохання стягувача, який проходить таку військову службу.
Разом з тим, як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 призваний по мобілізації та перебуває на військовій службі у військовій частині НОМЕР_1 з 10.05.2022 (довідка №670 від 16.06.2022).
В свою чергу, позивачем не надано жодних доказів ні суду, ні до відповідача щодо умови служби відповідача призводять до неможливості проведення виконавчих дій.
Враховуючи вказане, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що прохання позивача про зупинення вчинення виконавчих дій не є безумовною підставою для винесення державним виконавцем відповідної постанови, оскільки позивач не є стягувачем за виконавчим провадженням ВП №69751965, а матеріали справи не містять обставин, які б свідчили, що умови проходження позивачем (боржником) військової служби унеможливлюють вчинення державним виконавцем виконавчих дій в межах виконавчого провадження ВП №69751965.
Згідно з ч.1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Відповідно ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Отже, ст.2 КАС України та ч.4 ст.242 КАС України вказують, що судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, а саме бути справедливим та неупередженим, своєчасно вирішувати спір у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.
Оскільки, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції ухвалив оскаржуване рішення відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права, а тому підстави для його скасування або зміни відсутні.
За таких обставин, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції надав належну оцінку наявним у справі доказам та зробив вірний висновок щодо відмови у задоволені позовних вимог.
Відповідно до п.1 ч.1 ст.315, 316 КАС України  суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
На підставі викладеного та приймаючи до уваги, що суд першої інстанції при ухваленні оскаржуваної постанови вірно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, надав їм належну оцінку, та прийняв законне і обґрунтоване рішення, висновки суду відповідають обставинам справи, а тому підстав для його скасування не вбачається. 
Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд 
П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 15 березня 2023 року - без змін.
Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття. Порядок касаційного оскарження передбачений ст.272 КАС України. 
          
Головуючий	 	 	Драчук Т. О.	
 	 	 	 	
Судді	 	    	Полотнянко Ю.П.    Смілянець Е. С.