Справа № 133/1707/22 
Провадження № 33/801/361/2023
Категорія: 156 
Головуючий у суді 1-ї інстанції Кучерук І. М.
Доповідач: Голота Л. О.

ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26 квітня 2023 року                                                                               м. Вінниця
Суддя Вінницького апеляційного суду Голота Л. О., 
розглянувши апеляційну скаргу захисника Дем`янюка Віталія Борисовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 , на постанову Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 21.03.2023 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого по АДРЕСА_1 , за частиною першою статті 130 КУпАП, - 

в с т а н о в и в :

Постановою Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 21.03.2023 року накладено на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на один рік. 
Стягнуто з ОСОБА_1 536 гривень 80 копійок судового збору на користь держави.
Як зазначено в постанові суду, 07.08.2022 року о 20 год. 00 хв. в с. Сокілець по вул. Заводській водій ОСОБА_1 керував мопедом «Мустанг», д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме різкий запах алкоголю з порожнини рота, не стійка хода, почервоніння обличчя. Від проходження огляду у встановленому законом порядку за допомогою приладу алкотестер «ДРАГЕР» та в медичному закладі ОСОБА_1 відмовився. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги пункту 2.5 ПДР України. 
Не погоджуючись із постановою суду, 28.03.2023 року захисником Дем`янюком В. Б., який діє в інтересах  ОСОБА_1 , подано апеляційну скаргу (вх. № 3348/23), в якій, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, неповноту з`ясування обставин справи, просить скасувати постанову суду, а провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення. 
Основними доводами апеляційної скарги є те, що :
- мопедом ОСОБА_1 не керував, а привів мопед в руках з тим, щоб купити бензин і залишити його в бак мопеда, замість каністри.
- судом першої інстанції не взято до уваги покази свідка ОСОБА_2 , яка підтвердила обставини, зазначені ОСОБА_1 , однак в постанові суду не наведено мотивів їх відхилення. 
- не може лягати в основу оскаржуваної постанови факт визнання на відео ОСОБА_1 керування мопедом, оскільки сам факт визнання особою вини у порушенні ПДР не може бути достатнім доказом правомірності рішення суб`єкта владних повноважень і не звільняє останнього від доведення його правомірності;
- судом першої інстанції призначено стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 1 рік, однак суд першої інстанції не звернув увагу на те, що у справі міститься довідка про те, що ОСОБА_1 посвідчення водія не отримував, тому суд першої інстанції не мав права позбавляти його такого права. 
У судовому засіданні (в режимі відеоконференції) захисник Дем`янюк В. Б. підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити. Зазначив, що ОСОБА_1 повідомлений про день та час розгляду справи у суді, однак через сімейні обставини участі у розгляді справи приймати не буде. 
Заслухавши пояснення захисника, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, вважаю, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з огляду на наступне.
Згідно з частиною сьомою статті 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
Висновок суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП зроблено судом першої інстанції на підставі наступних доказів : 
-протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 053717 від 07.08.2022 року, згідно якого 07.08.2022 року о 20 год. 00 хв. в с. Сокілець по вул. Заводській водій ОСОБА_1 керував мопедом «Мустанг», д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме різкий запах алкоголю з порожнини рота, не стійка хода, почервоніння обличчя. Від проходження огляду у встановленому законом порядку за допомогою приладу алкотестер «ДРАГЕР» та в медичному закладі ОСОБА_1 відмовився. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги пункту 2.5 ПДР України. Зі змістом протоколу ОСОБА_1 був ознайомлений, зауважень до протоколу не подавав. Зазначив, що керував помедом. /а. с. 3/
-акта огляду на стан алкогольного, наркотичного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів /а. с. 4/; 
-направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції /а. с. 5/;
-копії постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАБ № 757458, згідно якої ОСОБА_1 притягнуло до адміністративної відповідальності за частиною першою статті 126 КУпАП та застосовано адміністративне стягнення у розмірі 425 грн. /а. с. 6/;
-відеозапису, на якому зафіксовано, що ОСОБА_1 підтвердив факт керування мопедом, повідомив, що випив літру пива, від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу Драгер та в медичному закладі відмовився (запис с. 22:30 год по 22:32 год). Також повідомив, що має посвідчення водія тракториста (запис с. 22:32:15 год – 22:32:30 год). /а. с. 8/.
Згідно з частиною другою статті 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
Суд апеляційної інстанції вважає, що докази, які містяться у справі, свідчать про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП. 
Дії ОСОБА_1 кваліфіковані правильно за частиною першою статті 130 КУпАП відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.
Доводи апеляційної скарги про те, що  мопедом ОСОБА_1 не керував, а привів мопед в руках з тим, щоб купити бензин і залишити його в бак мопеда, замість каністри, суд апеляційної інстанції вважає необґрунтованими, оскільки факт керування помедом підтвердив ОСОБА_1 своїми поясненнями у протоколі про адміністративне правопорушення, а також на відеозаписі (час 22:30:51)
Посилання в апеляційній скарзі на те, що судом першої інстанції не взято до уваги покази свідка ОСОБА_2 , яка підтвердила обставини, зазначені ОСОБА_1 , суд апеляційної інстанції не вважає такими, що дають правові підстави для скасування постанови суду, оскільки відповідно до вимог ст. 272 КУпАП, як свідок у справі про адміністративне правопорушення може бути викликана кожна особа, про яку є дані, що їй відомі які-небудь обставини, які підлягають установленню по даній справі. Матеріали справи не містять даних про свідка подій ОСОБА_2 . Крім цього, факт керування транспортним засобом ОСОБА_1 підтвердив власноручними записами у протоколі та показами на відеозаписі. 
Аргументи апеляційної скарги про те, що судом першої інстанції призначено стягнення ОСОБА_1 у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 1 рік, однак суд першої інстанції не звернув увагу на те, що у справі міститься довідка про те, що ОСОБА_1 посвідчення водія не отримував, тому суд не мав права позбавляти його такого права, суд апеляційної інстанції відхиляє, оскільки частиною четвертою статті 30 КУпАП визначено вичерпний перелік осіб до яких позбавлення права керування засобами транспорту не може застосовуватись. 
Посилання апелянта на висновки, які викладені у абз. 3 п.28 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23.12.2005 року про не можливість застосування стягнення у вигляді позбавлення права керувати транспортним засобом тоді, коли винна особа вже позбавлена такого права або взагалі його не мала є недоцільними, з огляду на те, що Законом України від 16 лютого 2021 року № 1231-IX доповнено статтю 30 КУпАП після частини другої новою частиною наступного змісту, якщо особою, позбавленою права керування транспортним засобом, до закінчення строку дії такого стягнення вчинено нове адміністративне правопорушення, за яке застосовано стягнення у виді позбавлення права керування транспортним засобом, до стягнення за вчинення нового адміністративного правопорушення приєднується невідбута частина стягнення. 
Тобто, за положеннями частини третьої статті 30 КУпАП, позбавлення права керування транспортними засобами може бути застосоване і до осіб, які позбавленні такого права на час вчинення правопорушення, за яке передбачено стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами.
У свою чергу, на відозаписі ОСОБА_1 на запитання працівника поліції повідомляє про наявність у нього посвідчення водія лише тракториста. 
Адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами (стаття 23 КУпАП).
З огляду на зазначене, правомірним є висновок суду першої інстанції про застосування до ОСОБА_1 , який є суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП, адміністративного стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 1 рік. ОСОБА_1 не відноситься до осіб, передбачених частиною четвертою статті 30 КУпАП. 
Інші доводи апеляційної скарги також не спростовують правильні висновки суду першої інстанції. Зазначені доводи є аналогічними тим, яким надана оцінка в постанові суду першої інстанції, з якою погоджується суд апеляційної інстанції. 
Отже, невизнання вини ОСОБА_1 спростовується дослідженими судом доказами.
Невизнання вини особою, яка притягається до адміністративної відповідальності суд розцінює, як специфічний, обраний особою, спосіб захисту, з метою уникнення відповідальності за скоєне ним адміністративне правопорушення, за яке передбачене суворе стягнення у виді значного штрафу та позбавлення права керування транспортними засобами. 
При вирішенні справи суддею дотримано вимоги статей 38, 245, 268, 280 КУпАП, адміністративне стягнення накладене відповідно до правил, передбачених статтею 33 КУпАП, з урахування даних про особу правопорушника, обставин вчиненого правопорушення, особи правопорушника, ступеня його вини, в межах санкції, передбаченої частиною першою статті 130 КУпАП, а тому є правомірним. 
Керуючись статтею 294 КУпАП, - 
               
п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу захисника Дем`янюка Віталія Борисовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 , залишити без задоволення.
Постанову Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 21.03.2023 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за частиною першою статті 130 КУпАП залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Л. О. Голота