11.05.23
33/812/187/23
Провадження № 33/812/187/23                                Категорія: ст. 130 ч. 1 КУпАП 
Головуючий у першій інстанції                                Кологрива Т. М.
Доповідач апеляційного суду                                        Ямкова О. О.         

ПОСТАНОВА 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
       
11 травня 2023 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд
у складі: головуючого – судді                 Ямкової О. О.,
за участю: секретаря         Ковальського Є. В.,
особи, яка притягається
до адміністративної
відповідальності ОСОБА_1 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення 
за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Арбузинського районного суду Миколаївської області від 4 квітня 2023 року, якою 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 
- визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 17 000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами на один рік, -

В С Т А Н О В И В:

Згідно постанови суду, 16 березня 2023 року близько 14 години 10 хвилини на автодорозі Н-24 «Благовіщенськ-Миколаїв» 115км+50м водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Opel Omega», державний номер НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: порушення мови, порушення координації рухів, зіниці очей розширені. Водію було запропоновано пройти медичний огляд в установленому законом порядку, від чого ОСОБА_1 відмовився, що зафіксовано за допомогою технічних засобів відеозапису. Своїми діями водій ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить постанову скасувати та закрити провадження у справі за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. 
Апелянт вважає, що постанова є необґрунтованою та такою, що підлягає скасуванню. Посилається на судову практику КАС в складі ВС, постанови інших апеляційних судів України та рішення ЄСПЛ.
На його думку судом не враховано, що підстав для зупинки його автомобіля у поліцейських не було, як не було і підстав для проходження ним медичного огляду. При цьому суперечливо посилається на те, що вже проходив такий огляд, який не підтвердив знаходження його у стані сп`яніння, внаслідок чого вважав це зайвим витрачанням часу, та одночасно зазначає, що був введений в оману поліцейськими та помилково відмовився від проходження огляду, який жодного разу не проходив. 
Вказує, що безпідставне не запрошення до складання протоколу сторонніх свідків, які б могли підтвердити наявність у нього стану сп`яніння, виключало необхідність проходити ним огляд на стан сп`яніння. За такого, грубе порушення, яке допущено поліцейськими при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, внаслідок не залучення свідків, виключає наявність у його діях складу адміністративного правопорушення. 
Зазначене призвело до помилкового притягнення його до адміністративної відповідальності, оскільки він не перебував в стані наркотичного чи алкогольного сп`яніння та не вчиняв адміністративного правопорушення. 
Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , перевіривши наведені в апеляційній скарзі доводи, та вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, апеляційний суд вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення виходячи з наступного. 
Відповідно до вимог статті 251 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення є доказом в справі про адміністративне правопорушення.
Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення водій ОСОБА_1 керував автомобілем з явними ознаками наркотичного сп`яніння: порушення мови, порушення координації рухів, зіниці очей розширені. Від проходження огляду на визначення стану наркотичного сп`яніння відмовився, що зафіксовано поліцейськими за допомогою технічних засобів відеозапису у відповідності до статті 266 КУпАП.
Тому при вирішенні справи, в обґрунтування своїх висновків суддя вірно послався на дані протоколу про адміністративне правопорушення та відеозапис з нагрудного відеореєстратора поліцейського, які згідно до вимог статті 251 КУпАП є доказами у справі про адміністративне правопорушення.
Відповідно до вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.
За положеннями пунктів 1.4, 2.12, 3.17 Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015  № 1452/735 (далі – Інструкція), у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я. 
Проведення лабораторних досліджень в медичному закладі є обов`язковим для визначення факту перебування особи в стані наркотичного сп`яніння. 
Зміст висновку щодо результатів медичного огляду особи на стан сп`яніння повідомляється оглянутій особі в присутності поліцейського, який її доставив, про що робиться запис у згаданому вище висновку.
Отже, проведення огляду на стан наркотичного сп`яніння у медичному закладі в присутності представника поліції з відібранням у особи, що оглядається, зразків біологічного середовища відповідає вимогам п. 2.12 вищезазначеної Інструкції. Разом з тим, за матеріалами справи адвокаткою відзив на позовну заяву не подавався, так як вона діє в інтересах позивача, а ні відповідача. Крім того у судових засіданнях представниця позивача участі не брала.
За такого доводи ОСОБА_1 про відсутність у нього ознак сп`яніння суперечать матеріалам адміністративної справи, а посилання на незалучення поліцейськими свідків для визначення у нього такого стану не відповідають положенням вищезазначеної Інструкції, де визначення ознак щодо можливості знаходження водія у стан сп`яніння відноситься до виключної компетенції поліцейських, а перевірка наявності чи відсутності у водія такого стану в порядку медичного огляду у відповідному медичному закладі. Тому, у випадку наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу знаходиться у стані сп`яніння, водій, на вимогу поліцейських за положеннями пункту 2.5 ПДР України, зобов`язаний пройти медичний огляд.
За таких обставин мотиви відмови водія від виконання вимоги поліцейських у відповідності до пункту 2.5 ПДР України правового значення не мають. Наслідком такої відмови є складення відносно водія протоколу про адміністративну відповідальність, передбачену частиною 1 статті 130 КУпАП. Така відмова за внесеними змінами до статті 266 КУпАП та Інструкції № 1452/735, які є чинними, як на час події, так і на час розгляду справи, фіксується поліцейськими за допомогою технічних засобі відеозапису, а за їх відсутності у присутності двох свідків.
Тому посилання водія на судову практику інших апеляційних судів України не має значення, оскільки наведені постанови ухвалені до внесення відповідних змін до законів та не мають відношення до розгляду даної справи за відсутності на території України прецедентного права. 
Як вбачається з відеозапису з нагрудного відеореєстратора поліцейськими водію ОСОБА_1 декілька разів роз`яснювалися підозри стосовно його знаходження у стані сп`яніння, роз`яснювалися його права та порядок проходження огляду, на що водій у категоричній формі відмовився від його проходження, посилаючись, зокрема, на відсутність у нього часу та необхідність виконання роботи (а.с.5). 
Доводи апелянта щодо невідповідності часу початку запису на відеозаписі з нагрудного відеореєстратора часу, яка позначена у протоколі про адміністративне правопорушення, не спростовують самої події, яку і він сам не заперечує, та стосується моменту його керування та зупинки, а не початку роз`яснення ознак сп`яніння. 
Крім того, як вбачається з відеозапису з нагрудного реєстратора поліцейського та розписки (а.с.3, 5) водій ОСОБА_1 надав свою згоду викликати «трезвого водителя» та написав зобов`язання не керувати транспортним засобом. 
За такого підстави вважати, що протокол про адміністративне правопорушення складено необґрунтовано, як вважає апелянт, - відсутні.
Не є слушним зазначення апелянтом змісту постанови КАС, яка стосується справ щодо оспорення постанов про накладення адміністративного стягнення, які винесені поліцейськими без складення протоколу про адміністративне правопорушення, так як розглянута в порядку адміністративного судочинства, а не в порядку розгляду справ про адміністративні правопорушення, які розглядаються та переглядаються виключно судами в установленому КУпАП порядку.
Доводи про неможливість допиту поліцейських у якості свідків не мають відношення до розгляду справи про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, оскільки ці уповноважені особи до суду не викликалися та не були допитані у якості свідків.
З огляду на наведене, встановлено, що ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху України, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч.1 ст. 130 КУпАП, а висновки суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1  у вчиненні адміністративного правопорушення ґрунтуються на належних та допустимих доказах, які знаходяться в матеріалах справи, та спростовують доводи апелянта, викладені в апеляційній скарзі.
Тому прийняте судом рішення є законним та не підлягає скасуванню, про що просить апелянт.
Стягнення за вчинення адміністративного правопорушення призначено ОСОБА_1 з урахуванням вимог ст. 33 КУпАП, а вид стягнення та розмір штрафу визначений відповідно до санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП. 
Керуючись ст. 294 КУпАП, суд

П О С Т А Н О В И В : 

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Арбузинського районного суду Миколаївської області від 4 квітня 2023 року, якою ОСОБА_1 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, - залишити без змін. 
Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

       Головуюча                                         О. О. Ямкова