ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 травня 2023 року 
м. Київ

справа № 500/7057/21
адміністративне провадження № К/990/12325/22 
Верховний Суд у складі  Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача Мороз Л.Л.,
суддів: Рибачука А.І.,  Бучик А.Ю., 
 
розглянувши в порядку попереднього розгляду у касаційній інстанції адміністративну справу №500/7057/21
за позовом   ОСОБА_1 до Управління містобудування, архітектури та кадастру Тернопільської міської ради про зобов`язання вчинити певні дії, провадження по якій відкрито
за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Тернопільського окружного адміністративного суду від 31 січня 2022 року (головуючий-суддя Дерех Н.В.) та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 07 квітня 2022 року (головуючий-суддя Шевчук С.М.. судді: Кухтей Р.В.,  Нос С.П.)
в с т а н о в и в :
У 2021 році ОСОБА_1 звернулася до суду з даним позовом, у якому просила визнати протиправною відмову Управління містобудування, архітектури та кадастру Тернопільської міської ради у наданні містобудівних умов та обмежень ОСОБА_1 для реконструкції власної квартири АДРЕСА_1 , видану у формі листа                       від 22 вересня 2020 року № 1774/17.
Тернопільський окружний адміністративний суд постановив ухвалу від 31 січня                 2022 року, яка залишена без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 07 квітня 2022 року, про відмову у задоволенні заяви про поновлення строку звернення до суду та визнав неповажними причини пропуску строку звернення до суду, внаслідок чого позов залишив без розгляду.
Залишаючи позовну заяву без розгляду, суд першої інстанції, з яким погодився й апеляційний суд, дійшов висновку, що наведені позивачем причини пропуску строку звернення до суду не є поважними. При цьому, вказав, що днем, коли позивач дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів є 24 вересня                2020 року, тобто день, коли представник позивача уповноважений довіреністю особисто отримав лист Управління від 22 вересня 2020 року №1774/14.
Суд дійшов висновку, що перебування позивача поза межами території України не є перешкодою для звернення як до органу державної влади, так і до адміністративного суду через свого представника.
Окрім того, суди зазначили, що процесуальні строки, які були продовжені відповідно до пункту 3 розділу VI «Прикінцеві положення» Кодексу адміністративного судочинства України в редакції Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» №540-IX від 30 березня 2020 року, закінчились 07 серпня 2020 року.
Не погодившись з ухвалою суду першої інстанції та постановою апеляційного суду, ОСОБА_1 оскаржила їх у касаційному порядку. Просить скасувати оскаржувані судові рішення, справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.
У відзиві на касаційну скаргу представник Управління містобудування, архітектури та кадастру Тернопільської міської ради вказує на законність та обґрунтованість ухвали Тернопільського окружного адміністративного суду від 31 січня 2022 року та постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 07 квітня 2022 року.  
Суд заслухавши суддю-доповідача про обставини, необхідні для ухвалення судового рішення судом касаційної інстанції, та, переглянувши судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, дійшов висновку, що касаційну скаргу слід залишити без задоволення, виходячи з наступного. 
Відповідно до статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), у позовній заяві позивач викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування.
Частина 6 статті 161 КАС України визначає, що у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.
Відповідно до ч. 13 ст. 171 КАС України, суддя, встановивши після відкриття провадження у справі, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у  статтях 160, 161 цього Кодексу, постановляє ухвалу не пізніше наступного дня, в якій зазначаються підстави   залишення заяви без руху, про що повідомляє   позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п`яти днів з дня вручення позивачу ухвали.
Судами попередніх інстанцій встановлено та з матеріалів справи вбачається, що                         09 вересня 2020 року ОСОБА_2 на підставі довіреності від імені ОСОБА_1 звернулася до ЦНАП із заявою щодо видачі містобудівних умов та обмежень для проектування об`єкта будівництва за адресою: АДРЕСА_2 на реконструкцію власної житлової квартири з переобладнанням горища під кімнату для побутових потреб.
Листом Управління містобудування, архітектури та кадастру Тернопільської міської ради від 22 вересня 2020 року № 1774/17 ОСОБА_1 відмовлено у видачі містобудівних умов та обмежень (а.с.60).
Вказаний лист отримано уповноваженою на підставі довіреності особою від імені ОСОБА_1 - ОСОБА_2 24 вересня 2020 року, про що здійснено запис у Журналі обліку видачі результатів надання адміністративних/неадміністративних послуг (а.с.79 зворот).
Звертаючись до суду у жовтні 2021 року, ОСОБА_1 додала до нього клопотання про поновлення пропущеного строку, посилаючись на те, що у листопаді 2019 року вона виїхала за межі України з наміром повернутися у грудні 2020 року. Через обмеження авіасполучень між Україною та США внаслідок пандемії коронавірусу повернулася до України лише                   01 вересня 2021 року. Вказані обставини вважала поважними і такими, що реально перешкоджали можливості реалізації права звернення до суду у встановлений частиною 2 статті 122 КАС України строк.
Ухвалою Тернопільського окружного адміністративного суду від 28 жовтня 2021 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.
Ухвалою Тернопільського окружного адміністративного суду від 17 січня 2022 року у справі № 160/23916/21 адміністративний позов залишено без руху. Встановлено позивачеві строк - п`ять днів з дня отримання повного тексту ухвали для усунення недоліків позову шляхом подання до суду заяви про поновлення строку звернення до адміністративного суду та докази поважності причин його пропуску.
21 січня 2022 року до суду від представника позивача ОСОБА_1 -                                                 І. Янковича надійшла заява, в якій просив визнати наявність підстав для визнання причин пропуску строку звернення позивача до суду поважними та поновити цей строку. У заяві представник позивача зазначив, що докази поважності пропуску строку звернення до суду долучені до матеріалів позовної заяви, а саме: копія паспорта громадянина України для виїзду закордон, копія авіаквитка. Просив взяти до уваги, що у листопаді 2019 року позивач виїхала за межі України і мала намір повернутися у грудні 2020 року. У зв`язку з цим через довірителя позивачем було надіслано звернення з додатками до Управління містобудування, архітектури та кадастру Тернопільської міської ради. Звернув увагу, що через обмеження авіасполучень між Україною та США внаслідок пандемії коронавірусу, позивач не мала змоги повернутися швидше, тому лише 01 вересня 2021 перетнула кордон України. Вважає, такі обставини об`єктивно непереборними, які не залежать від волевиявлення особи, та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій. Просив також врахувати, що Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо перебігу процесуальних строків під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)» від 18 червня 2020 року № 731-ІХ визначає право суду поновлювати строки, які порушено через наявність обмежень, пов`язаних з пандемією. 
Відповідно до пункту 7 частини 1 статті 240 Кодексу адміністративного судочинства України суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду, якщо провадження в адміністративній справі було відкрито за позовною заявою, яка не відповідає вимогам статей 160, 161, 172 цього Кодексу, і позивач не усунув цих недоліків у строк, встановлений судом.
Судами встановлено обставини щодо фактичного перебування позивача за межами території України у період з 11 жовтня 2019 року до 01 вересня 2021 року. Також встановлено, що у період з 21 травня 2015 року по 26 жовтня 2020 року представництво інтересів позивача у всіх судах здійснювали ОСОБА_3 та   ОСОБА_2 зі всіма наданими процесуальними правами (а.с 67-70).
Крім того, 09 вересня 2020 року ОСОБА_2 , яку позивач уповноважила представляти  свої інтереси на підставі довіреності від 26 жовтня 2017 року (термін дії якої сплинув 26 жовтня 2020 року), звернулася в ЦНАП із заявою щодо видачі містобудівних умов та обмежень для проектування об`єкта будівництва за адресою: АДРЕСА_2 на реконструкцію власної житлової квартири з переобладнанням горища під кімнату для побутових потреб. Лист Управління містобудування, архітектури та кадастру Тернопільської міської ради від 22 вересня 2020 №1774/14, який є предметом оскарження особисто вручено уповноваженій особі позивача 24 вересня  2020 в ЦНАП, що підтверджується підписом представника у Журналі обліку видачі результатів надання адміністративних/неадміністративних послуг.
Колегія суддів погоджується з висновками судів попередніх інстанцій про те, що перебіг процесуальних строків, у розумінні частини першої статті 120 КАС України, починається з 25 вересня 2020 року (тобто з наступного дня після отримання представником позивача листа -відмови) та, відповідно, закінчується - 25 березня 2021року. У період з дати отримання листа відповідача - 24 вересня 2020 року до 26 жовтня 2020 року позивач мала змогу реалізувати своє право на звернення до суду з позовом, у тому числі через уповноважених представників.
Також суди вірно зазначили, що перебування позивача за межами території України не свідчить про наявність об`єктивно непереборних обставин, які не залежать від волевиявлення особи, та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій, зокрема, щодо звернення до суду у встановлений законом строк. Як вірно зазначили суди попередніх інстанцій відповідно до Положення про порядок учинення нотаріальних дій в дипломатичних представництвах та консульських установах України (затвердженого наказом Міністерства юстиції України та Міністерства закордонних справ України від 27 грудня 2004 року № 142/5/310, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 27 грудня 2004 року за № 1649/10248) у позивача була можливість протягом тривалого часу (з 27 жовтня  2020 року до 25 березня 2021 року) визначитися з представництвом своїх інтересів шляхом звернення до консульських посадових осіб, які працюють в дипломатичних представництвах та консульських установах України (в тому числі в США) для посвідчення відповідної довіреності на представництво інтересів на території України, зокрема на зверненні до суду.
Крім того, процесуальним законом передбачено право осіб на звернення до суду із позовними заявами, скаргами та іншими документами, оформленими в паперовій формі, підписаними безпосередньо учасником справи, шляхом їх надіслання засобами будь-якого поштового зв`язку на адресу суду або шляхом звернення в електронній формі. Також статтею 195 КАС України передбачено можливість участі сторін у розгляді справи в режимі відеоконференції.
Щодо посилань позивача, як на поважну причину пропуску встановленого законом строку звернення до суду, на карантинні обмеження, пов`язані із запобіганням поширенню гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, колегія суддів зазначає, що процесуальні строки, які були продовжені відповідно до пункту 3 розділу VI «Прикінцеві положення» Кодексу адміністративного судочинства України в редакції Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» від 30 березня 2020 року №540-IX закінчились 07 серпня 2020 року, про що обґрунтовано зазначили суди попередніх інстанцій.
Колегія суддів погоджується з висновками судів попередніх інстанцій про те, що  матеріали справи не містять належного обґрунтування та доказів, які б підтвердили, що позивач пропустила строк звернення до суду із поважних причин, що зумовлені обмеженнями впровадженими у зв`язку із карантином.
Оскільки до суду з позовною заявою позивач звернулася 23 жовтня 2021 року та не виконала вимоги ухвали суду від 17 січня 2022 року і не усунула недоліки у визначений строк, суди дійшли обґрунтованого висновку про залишення позову без розгляду.
Суди попередніх інстанцій вірно вказали, що залишення позовної заяви без розгляду не позбавляє позивача повторно звернутися до уповноваженого органу в установленому порядку з клопотанням та відповідними документами з приводу видачі містобудівних умов та обмежень для проектування об`єкта будівництва на реконструкцію власної житлової квартири.
Відповідно до частин першої - третьої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду має ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Згідно зі статтею 350 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.
Керуючись статтями 341, 345, 349, 350, 351, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, Верховний Суд, -
п о с т а н о в и в :
Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Ухвалу Тернопільського окружного адміністративного суду від 31 січня 2022 року та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 07 квітня 2022 року залишити без змін.
Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та не може бути оскаржена.

Судді | Л.Л. Мороз А.І. Рибачук   А.Ю. Бучик