УХВАЛА

22 червня 2023 року 
м. Київ
справа №280/9906/21
адміністративне провадження № К/990/17665/23  

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
судді-доповідача - Кашпур О.В.,
суддів - Радишевської О.Р, Уханенка С.А., 
перевірив касаційну скаргу Територіального управління Державної судової адміністрації України в Запорізькій області на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 16 травня 2022 року та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 03 листопада 2022 року у справі №280/9906/21 за позовом ОСОБА_1 до Територіального управління Державної судової адміністрації України в Запорізькій області, Державної судової адміністрації України, третя особа: Головне управління Державної казначейської служби України у Запорізькій області про визнання дій протиправними та зобов`язати вчинити певні дії,
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом, в якому просила:
- визнати протиправними дії Територіального управління Державної судової адміністрації України в Запорізькій області щодо нарахування та виплати судді Шевченківського районного суду міста Запоріжжя ОСОБА_1 суддівської винагороди за період з 18 квітня 2020 року до 28 серпня 2020 року, із застосуванням щомісячного обмеження її нарахування сумою 47320 грн, згідно з частиною третьою статті 29 Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» із змінами та доповненнями, внесеними Законом України №553-ІХ від 13 квітня 2020 року;
- зобов`язати Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Запорізькій області нарахувати та сплатити невиплачену суддівську винагороду судді Шевченківського районного суду міста Запоріжжя ОСОБА_1 на підставі статті 135 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», виходячи з базового розміру посадового окладу судді - 30 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що встановлений з 01 січня 2020 року, за період з 18 квітня 2020 року до 28 серпня 2020 рік у розмірі 93749, 66 грн.
Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 16 травня 2022 року, залишеним без змін постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 03 листопада 2022 року, позов задоволено.
Стягнуто на користь ОСОБА_1 шляхом безспірного списання з бюджетної програми 0501150 «Виконання рішень судів на користь суддів та працівників апаратів судів», розпорядником якої є Державна судова адміністрація України, в порядку, передбаченому Законом України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» і постановою Кабінету Міністрів України від 03 серпня 2011 року №845 «Про затвердження Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників» недоплачену суму суддівської винагороди за період 18 квітня 2020 року по 27 серпня 2020 року включно в розмірі 93749 (дев`яносто три тисячі сімсот сорок дев`ять) гривень 66 коп., з утриманням з цієї суми передбачених законодавством України податків та обов`язкових платежів при її виплаті.
У задоволенні решти позовних вимог - відмовлено.
10 травня 2023 року Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Запорізькій області вп`яте засобами поштового зв`язку надіслало до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 16 травня 2022 року та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 03 листопада 2022 року. Скаржник просить скасувати оскаржувані судові рішення, а справу направити на новий судовий розгляд до суду першої інстанції.
Ухвалою Верховного Суду від 22 травня 2023 року касаційну скаргу залишено без руху, визнано неповажними підстави пропуску Територіальним управлінням Державної судової адміністрації України в Запорізькій області строку на касаційне оскарження рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 16 травня 2022 року та постанови Третього апеляційного адміністративного суду від 03 листопада 2022 року у справі №280/9906/21 та надано скаржнику строк для усунення недоліків касаційної скарги. Зокрема, необхідно було надіслати заяву про поновлення строку на касаційне оскарження із зазначенням інших поважних підстав пропуску строку на касаційне оскарження та надати належні та допустимі докази, що підтверджують ці обставини та сплатити судовий збір у розмірі 1869,59 грн.
13 червня 2023 року від скаржника надійшла заява про поновлення строку на касаційне оскарження та відстрочення сплати судового збору.
У заяві про поновлення строку на касаційне оскарження скаржник повторно послався на те, що неодноразово звертався до Верховного Суду із касаційними скаргами. Зазначає, що вперше касаційну скаргу подано у строк, визначений КАС України, а повернення касаційної скарги не позбавляє права повторного звернення. Також скаржник вказує, що внаслідок розташування міста Запоріжжя у безпосередній близькості до зони активних бойових дій, місто систематично піддається обстрілам та майже безперервно лунає оголошення повітряної тривоги, що ускладнює роботу територіального управління та на час оголошення повітряної тривоги зупиняється робота підприємств поштового зв`язку, внаслідок чого виникають ускладнення, перебої та затримка з відправкою поштової кореспонденції.
Вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження віднесено до повноважень судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Для поновлення процесуальних строків суд зобов`язаний указати обґрунтовані та об`єктивні підстави, за яких пропущений строк підлягає поновленню. Водночас наявність таких підстав вимагає від суду аналізу дій скаржника, які він, у розумні інтервали часу, мав вживати, щоб дізнатись про стан відомого йому судового провадження та перевірки доказів, які мають підтверджувати ці обставини.
Пунктом 4 частини першої статті 333 КАС України передбачено, що суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на касаційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку касаційного оскарження, визнані судом неповажними.
Перевіряючи наведені скаржником підстави для поновлення пропущеного процесуального строку, Верховний Суд повторно зазначає, що неодноразове повернення касаційної скарги не є безумовною підставою для поновлення строку на касаційне оскарження. Окрім того, обставини, за яких суд касаційної інстанції вже повертав попередні касаційні скарги, були безпосередньо пов`язані з організаційною діяльністю скаржника (неналежне оформлення).
Так, згідно з відомостями автоматизованої системи документообігу суду Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Запорізькій області уже неодноразово зверталось до суду касаційної інстанції із касаційними скаргами, текст яких був практично однаковий, і ці скарги йому повернуто через те, що їхній зміст не відповідав вимогам статті 330 КАС України та на підставі пункту 4 частини п`ятої статті 332 КАС України.
Такі дії скаржника свідчать про їхню формальність під час реалізації Територіальним управління Державної судової адміністрації України в Запорізькій області права оскаржити судові рішення у касаційному порядку.
Також, колегія суддів зазначає, що відповідно до частини другої статті 9 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в умовах воєнного стану Кабінет Міністрів України, інші органи державної влади, військове командування, військові адміністрації, Верховна Рада Автономної Республіки Крим, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, органи місцевого самоврядування здійснюють повноваження, надані їм Конституцією України, цим та іншими законами України.
Таким чином, сам факт запровадження на території України воєнного стану, на який посилається скаржник, не може бути визнаний поважною причиною для поновлення строку на касаційне оскарження для органу державної влади за відсутності відповідних обґрунтувань та доказів того, як саме введення воєнного стану вплинуло на роботу цього органу, що, в свою чергу, обумовило пропуск строку на подання касаційної скарги.
Суд касаційної інстанції зазначає, що неналежна організація процесу із оскарження судового рішення з боку відповідальних осіб є суто суб`єктивною причиною, а негативні наслідки, які настали у зв`язку з такою причиною є певною мірою відповідальністю за неналежне виконання своїх процесуальних обов`язків, які для усіх учасників справи мають бути рівними.
Отже, зважаючи на значний пропуск строку (більше 6 місяців з моменту прийняття оскаржуваної постанови суду апеляційної інстанції до моменту подання цієї касаційної скарги) на касаційне оскарження, клопотання скаржника про його поновлення з наведених підстав не можна вважати обґрунтованим, оскільки невиконання вимог процесуального закону щодо належного оформлення касаційної скарги, та як наслідок, повернення її заявнику не є поважною причиною пропуску такого строку, адже є такою, що залежить виключно від волі особи, яка подає касаційну скаргу, а тому не надає такій особі права у будь-який необмежений час після сплину строку касаційного оскарження реалізовувати право на оскарження судового рішення повторно. Доводи скаржника про ускладнення роботи відповідача та підприємств поштового зв`язку пов`язаних із оголошенням повітряної тривоги Верховний Суд відхиляє, оскільки заявником не додано належних доказів на підтвердження наявності непереборних обставин, які, у взаємозв`язку із введенням воєнного стану та оголошенням повітряної тривоги, перешкоджали особі звернутись до Суду із належним чином оформленою касаційною скаргою у строк, установлений КАС України.
Інших поважних та об`єктивних причин для поновлення строку на касаційне оскарження скаржником не зазначено. 
За таких обставин зазначені скаржником причини пропуску строку на подання касаційної скарги не належать до об`єктивних обставин особливого і непереборного характеру, які можуть зумовити перегляд остаточного і обов`язкового судового рішення після закінчення строку його касаційного оскарження, а отже, не свідчить про наявність поважних підстав для поновлення цього строку.
Відповідно до пункту 4 частини першої статті 333 КАС України, суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на касаційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку касаційного оскарження, визнані судом неповажними.
З огляду на викладене, зважаючи на те, що наведені скаржником підстави для поновлення строку на касаційне оскарження визнані судом неповажними, наявні підстави для відмови у відкритті касаційного провадження.
За таких обставин, у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Територіального управління Державної судової адміністрації України в Запорізькій області у цій справі необхідно відмовити.
На підставі викладеного, керуючись статтями 333, 355, 359 КАС України,
У Х В А Л И В :
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Територіального управління Державної судової адміністрації України в Запорізькій області на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 16 травня 2022 року та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 03 листопада 2022 року у справі №280/9906/21 за позовом ОСОБА_1 до Територіального управління Державної судової адміністрації України в Запорізькій області, Державної судової адміністрації України, третя особа: Головне управління Державної казначейської служби України у Запорізькій області про визнання дій протиправними та зобов`язати вчинити певні дії.
Копію цієї ухвали разом із касаційною скаргою та доданими до неї матеріалами направити особі, яка її подала, у спосіб їх надсилання до суду.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач                                                                      О.В. Кашпур

Судді:                                                                                          О.Р. Радишевська 

                                                                                          С.А. Уханенко