УХВАЛА

27 червня 2023 року 
м. Київ

справа №420/18163/21
адміністративне провадження № К/990/22305/23  
Верховний Суд у складі  Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача Уханенка С.А.,
суддів: Кашпур О.В.,  Радишевської О.Р., 
перевіриши касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 14 лютого 2023 року та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 02 травня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправними дії, бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії,
У С Т А Н О В И В:
У вересні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду першої інстанції з позовом до військової частини НОМЕР_1 , у якому просив:
- визнати протиправними дії щодо застосування січня 2016 року як місяця, за яким починається обчислення індексу споживчих цін (базового місяця) для розрахунку індексації грошового забезпечення в період з 06.10.2016 по 28.02.2018 включно;
- зобов`язати відповідача нарахувати і виплатити індексацію грошового забезпечення за період з 06.10.2016 року по 28.02.2018 року включно із застосуванням місяця, за яким починається обчислення індексу споживчих цін (базового місяця) для розрахунку індексації грошового забезпечення - січень 2008 року, в сумі 56 173,14 грн із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб, відповідно до пункту 2 «Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового начальницького складу», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15.01.2004 року №44 з урахуванням раніше виплачених сум;
- визнати протиправною бездіяльність щодо невиплати в повному розмірі індексації грошового забезпечення за період з 01.03.2018 по 26.06.2019 включно із застосуванням щомісячної фіксованої індексації 3916,63 грн, відповідно до абзаців 4, 6 пункту 5 «Порядку проведення індексації грошових доходів населення», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 №1078;
- зобов`язати відповідача нарахувати і виплатити щомісячну фіксовану індексацію грошового забезпечення 3916,63 грн за період з 01.03.2018 по 26.06.2019 включно в сумі 62 143,14 грн, відповідно до абзаців 4, 6 пункту 5 Порядку №1078 із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб, відповідно до пункту 2 Порядку №44 з урахуванням раніше виплачених сум.
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 14 лютого 2023 року позов ОСОБА_1 задоволено частково. Визнано протиправними дії ВЧ НОМЕР_1 щодо застосування січня 2016 року, як місяця, за яким починається обчислення індексу споживчих цін (базового місяця) для розрахунку індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 в період з 06.10.2016 по 28.02.2018. Зобов`язано ВЧ НОМЕР_1 нарахувати і виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 06.10.2016 по 28.02.2018, включно, із застосуванням місяця, за яким починається обчислення індексу споживчих цін (базового місяця) для розрахунку індексації грошового забезпечення - січень 2008 року. В задоволенні іншої частини позовних вимог судом відмовлено.
Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 02 травня 2023 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 14 лютого 2023 року, в частині відмови у задоволенні позовних вимог про визнання протиправною бездіяльності Військової частини НОМЕР_1 щодо невиплати ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення у період з 01.03.2018 по 26.06.2019 у фіксованому розмірі 3916,63 грн та стягнення її у загальному розмірі 62 143,14 грн - скасовано. Провадження у справі у вказаній частині позовних вимог - закрито. В іншій частині рішення Одеського окружного адміністративного суду від 14 лютого 2023 року - залишено без змін.
Не погоджуючись із рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій, 15 травня 2023 року позивачем подано до Верховного Суду касаційну скаргу.
Ухвалою Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 25 травня 2023 року касаційну скаргу повернуто заявнику.
23 червня 2023 року ОСОБА_1 повторно надіслав до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 14 лютого 2023 року та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 02 травня 2023 року. Заявник просить скасувати рішення судів першої та апеляційної інстанцій, прийняти постанову, якою позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.
Вирішуючи питання про поновлення строку на касаційне оскарження Суд враховує, що первісна касаційна скарга була подана у встановлений законом строк, а подання повторної касаційної скарги відбулося без зайвого зволікання.
Предметом спору у цій справі є правильність визначення базового місяця для обчислення індексації грошового забезпечення.
За правилами частини першої статті 334 КАС України за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі.
Відповідно до частини першої статті 328 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.
Згідно з частиною четвертою статті 328 КАС України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках:
1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;
2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;
3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;
4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами другою і третьою статті 353 цього Кодексу.
За правилами пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), крім випадків, якщо:
а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики;
б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи;
в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу;
г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.
Верховним Судом встановлено, що справу розглянуто за правилами спрощеного позовного провадження, тому судові рішення у такій справі можливо переглянути у касаційному порядку за умов, установлених підпунктами «а» - «г» пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України у системному зв`язку з підставами, визначеними частиною четвертою статтею 328 КАС України.
У касаційній скарзі позивач просить переглянути та скасувати рішення судів першої та апеляційної інстанцій з підстав, передбачених пунктом 1 частини четвертої статті 328 КАС України, з посиланням на підпункти «а», «в» пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України.
Так у касаційній скарзі заявник зазначає, що касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики, оскільки суди першої та апеляційної інстанцій приймають кардинально різні рішення в аналогічних справах щодо виплати індексації-різниці грошового забезпечення військовослужбовцям, посилаючись на різну правову позицію Верховного Суду. Позивач позбавлений можливості спростувати обставини встановлені в оскаржуваному рішенні суду, подавши нову позовну заяву, оскільки при розгляді цієї справи розглядається питання правильності встановлення розміру індексації-різниці грошового забезпечення у фіксованій величині починаючи з 01 березня 2018 року , що не може бути повторно розглянуто у новій справі.
Також заявник зазначає, що справа становить значний суспільний інтерес для військовослужбовців та має виняткове значення для позивача, оскільки судами було фактично позбавлено позивача на отримання індексації грошового забезпечення в період, де вона була виплачена не в повному обсязі.
В обґрунтування пункту 1 частини четвертої статті 328 КАС України заявник зазначає, що судами першої та апеляційної інстанцій при вирішенні спору проігноровано норми абзаців 4, 6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року № 1078 та висновки Верховного Суду, викладених у постанові від 23 березня 2023 року у справі № 400/3826/21 щодо необхідності визначення у судовому рішенні загальної суми індексації грошового забезпечення належної до виплати.
Аргументи позивача є достатньо мотивованими та потребують перевірки у межах таких доводів та установлених судами обставин у цій справі.
Тому Верховний Суд дійшов висновку, що зазначена справа стосується питання права, яке має значення для формування єдиної правозастосовчої практики щодо застосування положень абзаців 4, 6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року № 1078.
Касаційна скарга за формою та змістом відповідає вимогам статті 330 КАС України, підстави для її повернення чи відмови у відкритті касаційного провадження відсутні.
Керуючись статтями 248, 329, 334 КАС України, Суд
У Х В А Л И В:
1. Поновити ОСОБА_1 процесуальний строк на касаційне оскарження рішення Одеського окружного адміністративного суду від 14 лютого 2023 року та постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду від 02 травня 2023 року.
2. Відкрити касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 14 лютого 2023 року та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 02 травня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправними дії, бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії.
3. Витребувати справу № 420/18163/21 із Одеського окружного адміністративного суду.
4. Копію ухвали направити заявнику за допомогою підсистеми ЄСІТС «Електронний кабінет», а у разі його відсутності - на офіційну електронну адресу або засобами поштового зв`язку.
5. Іншим учасникам справи копію цієї ухвали разом із копією касаційної скарги та доданих до неї матеріалів надіслати через підсистему «Електронний суд» у вигляді електронних документів до їхніх електронних кабінетів, якщо ці учасники зареєстровані у такій автоматизованій системі. В іншому випадку, документи надсилаються цим учасникам на офіційну електронну адресу або засобами поштового зв`язку.
6. Установити десятиденний строк з дня отримання копії цієї ухвали для подання відзиву на касаційну скаргу та роз`яснити, що до відзиву додаються докази надсилання (надання) його копій та доданих до нього документів іншим учасникам справи.
7. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.
Суддя-доповідач:                                                                                 С.А. Уханенко
Судді:                                                                                                     О.В. Кашпур
                                                                                                     О.Р. Радишевська