Справа № 459/1127/22                         Головуючий у 1 інстанції: Мельникович М.В. 
Провадження № 22-ц/811/734/23                 Доповідач в 2-й інстанції: Цяцяк Р. П. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

       08 травня 2023 року Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

       головуючий - суддя Цяцяк Р.П., 
               судді Ванівський О.М. та Шеремета Н.О.,
за участю секретаря Назар Х.Б.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Червоноградського міського суду Львівської області від 23 лютого 2023 року,

В С Т А Н О В И В:

У травні 2022 року Червоноградський міський відділ державної виконавчої служби у Червоноградському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (надалі - Червоноградський МВ ДВС) звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення зі згаданого відповідача на користь позивача на підставі ст. 1212 ЦК України 20 899 грн. 24 коп., які були йому перерахованими 05.09.2019 року платіжним дорученням № 4402, а також судових витрат.
Позовні вимоги обґрунтовувалися тим, що на виконанні у Червоноградському МВ ДВС перебувало виконавче провадження АСВГП № НОМЕР_1 з виконання виконавчого листа № 459/2162/18, виданого 07.08.2019 року Червоноградським міським судом Львівської області про стягнення з КП "Червоноградський ринок" на користь ОСОБА_1 107 175,60 грн. середнього заробітку за час вимушеного прогулу. Згідно заяви стягувача про відкриття виконавчого провадження від 08.08.2019 року залишок боргу становить 20 899 грн. 24 коп. 09.08.2019 року старшим державним виконавцем Червоноградського МВ ДВС Стельмахом А.П. було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, а 13.08.2019 року - також і постанову про арешт коштів боржника на його банківських рахунках.
30.08.2019 року вищезгаданим державним виконавцем було виставлено платіжні вимоги на списання коштів з рахунків боржника, а 05.09.2019 року на депозитний рахунок Червоноградського МВ ДВС надійшло списаних з рахунків боржника 23 239 грн. 16 коп., з яких 20 899 грн. 24 коп. в цей же день (05.09.2019 року) платіжним дорученням № 4402 було перераховано відповідачу ОСОБА_1 , і 06.09.2019 року було винесено постанову про закінчення виконавчого провадження. 
Однак, ухвалою Червоноградського міського суду Львівської області від 15.11.2019 року, залишеною без змін постановою Львівського апеляційного суду від 14.07.2020 року, вищезгадані дії Червоноградського МВ ДВС було визнано незаконними та зобов`язано старшого державного виконавця Червоноградського МВ ДВС Стельмаха А.П. повернути КП «Червоноградський ринок» незаконно стягнуті кошти в сумі 23 239 грн. 16 коп. Відтак, правові підстави набуття відповідачем ОСОБА_1 20 899 грн. 24 коп., що були стягнуті з КП «Червоноградський ринок», судовими рішеннями були визнані незаконними, а тому ці кошти підлягають поверненню відповідно до ст. 1212 Цивільного кодексу України, однак вимоги державного виконавця щодо повернення цих коштів відповідач ігнорує (а.с. 1-5).

Ухвалою суду від 19 вересня 2022 року до участі у даній справі в якості третьої особи на стороні позивача було залучено КП «Червоноградський ринок» (а.с. 53).

Оскаржуваним рішенням позов задоволено.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Червоноградського відділу Державної виконавчої служби у Червоноградського районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) 20 899 грн. 24 коп. та 2 481 грн. 00 коп. судового збору (а.с. 136-139).
 
Дане рішення оскаржив відповідач.
Апелянт просить оскаржуване рішення скасувати та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог, покликаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи та на порушення норм матеріального і процесуального права.
Звертає увагу на те, що в судових рішеннях, якими на його користь було стягнуто 107 175 грн. 60 коп., ця сума є визначеною, як середній заробіток за час вимушеного прогулу - без податків та обов`язкових платежів, а відтак «трактування виплачених коштів судом», «як сплачені податки та збори», вважає помилковим, а тому вважає, що до спірних правовідносин підлягає до застосування стаття 1215 ЦК України, згідно з якою (зокрема) безпідставно набуті заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, не підлягають поверненню, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача (а.с. 145-147).

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

ЦПК України встановлено, що: 
-        цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін; учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом, і що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (статті 12 і 81);
-        обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання (частина 1 статті 82);
-        обставини, встановлені рішенням суду у (зокрема) цивільній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом (частина 4 статті 82);
-        доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина 1 статті 76);
-        належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (стаття 77);
-        жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності (частина 2 статті 89).
Частиною 3 статті 13 ЦК України встановлено, що не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в іншій формі, і порушення особою наведених положень може бути правовою підставою для відмови у захисті цивільного права та інтересу цієї особи.
Статтею 1212 ЦК України встановлено, що особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала (частина 1).
Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події (частина 2).

Судом встановлено, стверджується матеріалами справи та визнається учасниками справи (а, відтак, у відповідності до частини 1 ст. 82 ЦПК України не підлягає доказуванню) те, що:
-рішенням Червоноградського міського суду Львівської області від 12.10.2018 року присуджено до стягнення з КП «Червоноградський ринок» на користь ОСОБА_1 «107 175 грн. 60 коп. середнього заробітку за час вимушеного прогулу (сума зазначена без податків та обов`язкових платежів» (а.с. 6), з яких 86 276 грн. 36 коп. КП «Червоноградський ринок» добровільно було виплачено згаданому стягувачу;
-09.08.2019 року ОСОБА_1 звернувся до позивача з Заявою про відкриття виконавчого провадження - про примусове стягнення з КП «Червоноградський ринок» залишку невиплаченої заборгованості у розмірі 20 899 грн. 24 коп. (а.с. 70), яка в результаті вчинення Червоноградським МВ ДВС ряду виконавчих дій йому була перерахованою 05.09.2019 року платіжним дорученням № 4402 (а.с. 9) і постановою державного виконавця від 06.09.2019 року виконавче провадження було закінченим (а.с. 10).

Як вбачається з наявного у виконавчому провадженні розрахункового листка за липень 2019 року, решта 20 899 грн. 24 коп. з присудженої судом до стягнення 107 175 грн. 60 коп. були утриманими та перерахованими до бюджету в якості ПДФО (19 291 грн. 61 коп.) та військового збору (1 607 грн. 63 коп.) (а.с. 73).
З урахуванням вищенаведеного, ухвалою Червоноградського міського суду Львівської області від 15.11.2019 року дії Червоноградського МВ ДВС по стягненню з КП «Червоноградський ринок» вищезгаданих 20 899 грн. 24 коп. (зокрема) було визнано незаконними та зобов`язано старшого державного виконавця Червоноградського МВ ДВС Стельмаха А.П. повернути КП «Червоноградський ринок» незаконно стягнуті кошти в сумі 23 239 грн. 16 коп. (а.с. 11-12). 
Вищезгадана ухвала Червоноградського міського суду Львівської області від 15.11.2019 року була оскарженою у апеляційному порядку, як ОСОБА_1 , так і Червоноградським МВ ДВС, однак постановою Львівського апеляційного суду від 14.07.2020 року згадані апеляційні скарги було залишено без задоволення, а оскаржувану ухвалу - без змін (а.с. 101-109).
Таким чином, вищезгаданими судовими рішеннями, що набрали законної сили, уцивільній справі, у якій беруть участь ті самі особи (Червоноградський МВ ДВС, ОСОБА_1 та КП «Червоноградський ринок») встановлено ту обставину, що Червоноградським МВ ДВС за заявою ОСОБА_1  було неправомірно стягнуто з КП «Червоноградський ринок»(зокрема) 20 899 грн. 24 коп., які позивачем і були перераховані згаданому відповідачу, а відтак останній отримав ці кошти без достатньої правової підстави, а тому ця обставина у відповідності до частини 4 статті 82 ЦПК України доказуванню не підлягає.
Статтею 1215 ЦК України встановлено, що (зокрема) безпідставно набуті заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, не підлягають поверненню, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача.
Як стверджується вищезгаданимрозрахунковим листком за липень 2019 року, станом на час звернення до Червоноградського МВ ДВС з Заявою про відкриття виконавчого провадження про стягнення з КП «Червоноградський ринок»20 899 грн. 24 коп. (09 серпня 2019 року) ОСОБА_1 було добре відомо про те, що ці кошти з присудженої до стягнення на його користь заробітної плати було утримано в якості встановлених законом обов`язкових податків та зборів (ПДФО та військового збору; а.с. 70, 73), а відтак є всі підстави для висновку про те, що зі сторони ОСОБА_1 мало місце зловживання правом та недобросовісність і лише це (у відповідності до положень статей 13 та 16 ЦК України) може бути правовою підставою для відмови у захисті його цивільних прав та інтересів.
Крім цього, 20 899 грн. 24 коп. з КП «Червоноградський ринок»були стягнутими в примусовому порядку, а не їх «виплата проведена … добровільно».
Вищенаведені обставини в їх сукупності унеможливлюють застосування до спірних правовідносин статті 1215 ЦК України, а тому доводи апеляційної скарги в цій частині також не можуть прийматися до уваги.
Відтак, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дав належну оцінку всім обставинам і доказам по справі в їх сукупності та ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому приходить до висновку про те, що підстави для його скасування (та, відповідно, для відмови у задоволенні позовних вимог) відсутні і апеляційну скаргу на нього, доводи якої не спростовують висновків рішення суду, слід залишити без задоволення.

Пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України встановлено, що судові рішення у малозначних справах касаційному оскарженню не підлягають.
Малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (пункт 1 частини шостої статті 19 ЦПК України).
Згідно з частиною дев`ятою наведеної статті для цілей цього Кодексу розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб вираховується станом на 1 січня календарного року, в якому подається відповідна заява або скарга, вчиняється процесуальна дія чи ухвалюється судове рішення.
Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» установлено у 2023 році прожитковий мінімум на одну працездатну особу в розрахунку на місяць у розмірі з 1 січня 2023 року - 2 684, 00 грн.
Предметом позову у цій справі є майнові вимоги про стягнення з відповідача 20 899 грн. 24 коп. отриманих без достатньої правової підстави коштів.
Відтак, ціна позову у цій справі складає 20 899 грн. 24 коп., що станом на 01 січня 2023 року не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (2 684, 00 грн. х 100 = 268 400, 00 грн).
Урахувавши, що ціна позову у цій справі становить 20 899 грн. 24 коп., судові рішення, ухвалені у такій справі, не підлягають касаційному оскарженню відповідно до пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374 п.1, 375, 381, 382, 383, 384, 389 частина 3 пункт 2 ЦПК України, Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ 
П О С Т А Н О В И В:
       Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Червоноградського міського суду Львівської області від 23 лютого 2023 року- без змін.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави 3 721 (три тисячі сімсот двадцять одну) грн. 50 коп. несплаченого при поданні апеляційної скарги судового збору.

Постанова апеляційного суду касаційному оскарженню не підлягає.

Повну постанову складено 08 травня 2023 року.

       Головуючий:                                                                 Цяцяк Р. П.

       Судді:                                                                         Ванівський О.М.

                                                                                Шеремета Н.О.