ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

17 травня 2023 року 	м. Дніпро	справа № 280/3239/21	

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді  Кругового О.О. (доповідач),
                               суддів:  Шлай А.В., Прокопчук Т.С.,     
  
          розглянувши в порядку письмового провадження в місті Дніпрі апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Запорізької області     
          на рішення   Запорізького окружного адміністративного суду  від   30.11.2021, (суддя суду першої інстанції  Татаринов Д.В.), прийняте в м. Дніпрі в порядку спрощеного провадження, в адміністративній справі № 280/3239/21   за позовом Головного управління ДПС у Запорізькій області  до  товариства з обмеженою відповідальністю «Пологівський хімічний завод «Коагулянт»  про арешт коштів на рахунках платника податків у банках,
УСТАНОВИВ:
          20.04.2021 Головне управління ДПС у Запорізькій області звернулось до суду з адміністративним позовом, в якому позивач просив: застосувати арешт коштів на рахунках платника податків у банках, обслуговуючих Товариства з додатковою відповідальністю "Пологівський хімічний завод "Коагулянт"    (70605, Запорізька області, м. Пологи, вул. Лесі Українки, буд. 243, код з ЄДРПОУ 03327724), на підставі рішення заступника начальника Головного управління ДПС у Запорізькій області від 19 квітня 2021 року.
          Адміністративний позов обґрунтований  тим, що посадова особа ТДВ "ПХЗ "КОАГУЛЯНТ" не виконує встановлені діючим законодавством обов`язки, навмисно створює умови щодо унеможливлення проведення фактичної перевірки, а саме: перешкоджає законній діяльності посадових осіб контролюючого органу під час виконання ними службових обов`язків, не виконує законні вимоги посадових осіб, не допускає посадових осіб контролюючого органу до проведення перевірок з питань обчислення і сплати податків та зборів на підставі чого у зв`язку з відмовою платника податків у допуску посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення фактичної перевірки, заступником начальника ГУ ДПС у Запорізькій області, 19 квітня 2021 року о 09 год. 00 хв. прийнято рішення про застосування адміністративного арешту майна ТДВ "ПХЗ "КОАГУЛЯНТ" (код з ЄДРПОУ 03327724), яке було надіслане на адресу відповідача відповідно до вимог статті 94 Податкового кодексу України. 
          Запорізькій окружний адміністративний суд рішенням від 30.11.2021 у задоволенні адміністративного позову відмовив.
          Не погодившись з рішенням суду першої інстанції позивач звернувся з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом вимог норм матеріального та процесуального права просить рішення суду скасувати та прийняти нову постанову про задоволення позовних вимог.
          Апеляційна скарга обґрунтована доводами адміністративного позову.
          Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права, надану правову оцінку дослідженим судом доказів по справі, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги з огляду на наступне.
          Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 25 березня 2021 року Головним управлінням ДПС у Запорізькій області на підставі доповідної записки начальника управління контролю за підакцизними товарами ГУ ДПС у Запорізькій області Юлії Зарецької від 24 березня 2021 року № 2046вн. та з метою здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, пального, прийнято накази від 24 березня 2021 року № 822-П "Про проведення фактичної перевірки", від 24 березня 2021 року № 823-П "Про проведення фактичної перевірки" про проведення фактичної перевірки ТДВ "ПХЗ "Коагулянт".
На підставі наказів та направлень на перевірку № 1357 від 24 березня 2021 року, № 1358 від 24 березня 2021 року, № 1359 від 24 березня 2021 року, № 1360 від 24 березня 2021 року, головними державними ревізорами-інспекторами Самченко М.М. та Кавін О.В. здійснено вихід на фактичну перевірку за адресами здійснення господарської діяльності ТДВ "ПХЗ "Коагулянт": Запорізька область, м. Пологи, вул. Лесі Українки. 243, вул. Магістральна. 521.
У зв`язку з недопущенням посадових осіб податкового органу до проведення фактичної перевірки, останніми складено Акти про відмову в допуску/відмову від проведення фактичної перевірки від 25 березня 2021 року №б/н та від 25 березня 2021 року №б/н.
До Актів про відмову в допуску/відмову від проведення фактичної перевірки відповідачем надані письмові заперечення - лист від 25 березня 2021 року № 08/657, у якому ним викладені причини недопуску посадових осіб податкового органу, а саме - відсутність підстав для проведення фактичної перевірки та оформлення наказів про її проведення без зазначення таких підстав, що є порушенням абзацу 3 пункту 81.1 статті 81 Податкового кодексу України.
29 березня 2021 року відповідачем на адресу Головного управління ДПС України у Запорізькій області направлений лист-повідомлення № 08/680, яким позивача повідомлено про оскарження наказів № 822-п, № 823-п "Про проведення фактичної перевірки" до Запорізького окружного адміністративного суду та цього ж дня подано позовну заяву.
19 квітня 2021 року  Головним управлінням ДПС у Запорізькій області прийнято рішення про застосування адміністративного арешту майна ТДВ "ПХЗ "Коагулянт" та подано заяву до Запорізького окружного адміністративного суду про підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна платника податків.
20 квітня 2021 року позивач звернувся до суду з позовною заявою у якій просить суд застосувати арешт коштів на рахунках платника податків у банках, обслуговуючих Товариства з додатковою відповідальністю "Пологівський хімічний завод "Коагулянт"  (70605, Запорізька області, м. Пологи, вул. Лесі Українки, буд. 243, код з ЄДРПОУ 03327724), на підставі рішення заступника начальника Головного управління ДПС у Запорізькій області від 19 квітня 2021 року.
          Вирішуючи адміністративний позов суд першої інстанції дійшов висновку про відсутність підстав для його задоволення з огляду на те, що накази про призначення перевірки скасовані в судовому порядку, відтак наразі немає підстав вважати, що позивачем допущено посадових осіб до перевірки, відтак відсутні підстави для застосування арешту коштів платника на рахунках у банках. 
          Суд апеляційної інстанції погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.
          Підстави застосування адміністративного арешту майна та порядок його застосування визначені статтею 94 Податкового кодексу України.
Так, згідно з пунктом 94.1 статті 94 Податкового кодексу України, адміністративний арешт майна платника податків (далі - арешт майна) є винятковим способом забезпечення виконання платником податків його обов`язків, визначених законом.
У відповідності до пункту 94.2 статті 94 Податкового кодексу України, арешт майна може бути застосовано, якщо з`ясовується одна з таких обставин:
- платник податків порушує правила відчуження майна, що перебуває у податковій заставі;
- фізична особа, яка має податковий борг, виїжджає за кордон;
- платник податків відмовляється від проведення документальної або фактичної перевірки за наявності законних підстав для її проведення або від допуску посадових осіб контролюючого органу;
- відсутні дозволи (ліцензії) на здійснення господарської діяльності, а також у разі відсутності реєстраторів розрахункових операцій, зареєстрованих у встановленому законодавством порядку, крім випадків, визначених законодавством;
- відсутня реєстрація особи як платника податків у контролюючому органі, якщо така реєстрація є обов`язковою відповідно до цього Кодексу, або коли платник податків, що отримав податкове повідомлення або має податковий борг, вчиняє дії з переведення майна за межі України, його приховування або передачі іншим особам;
- платник податків відмовляється від проведення перевірки стану збереження майна, яке перебуває у податковій заставі;
- платник податків не допускає податкового керуючого до складення акта опису майна, яке передається в податкову заставу.
- платник податків (його посадові особи або особи, які здійснюють готівкові розрахунки та/або провадять діяльність, що підлягає ліцензуванню) відмовляється від проведення відповідно до вимог цього Кодексу інвентаризації основних засобів, товарно-матеріальних цінностей, коштів (зняття залишків товарно-матеріальних цінностей, готівки).
Згідно із пункту 94.3, пункту 94.4 статті 94 Податкового кодексу України,   арешт майна полягає у забороні платнику податків вчиняти щодо свого майна, яке підлягає арешту, дії, зазначені у пункті 94.5 цієї статті.
Арешт може бути накладено контролюючим органом на будь-яке майно платника податків, крім майна, на яке не може бути звернено стягнення відповідно до закону, та коштів на рахунку платника податків.
В силу пункту 94.5, пункту 94.6 статті 94 Податкового кодексу України   арешт майна може бути повним або умовним.
Повним арештом майна визнається заборона платнику податків на реалізацію прав розпорядження або користування його майном. У цьому випадку ризик, пов`язаний із втратою функціональних чи споживчих якостей такого майна, покладається на орган, який прийняв рішення про таку заборону.
Умовним арештом майна визнається обмеження платника податків щодо реалізації прав власності на таке майно, який полягає в обов`язковому попередньому отриманні дозволу керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу на здійснення платником податків будь-якої операції з таким майном. Зазначений дозвіл може бути виданий керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу, якщо за висновком податкового керуючого здійснення платником податків окремої операції не призведе до збільшення його податкового боргу або до зменшення ймовірності його погашення.
Керівник (його заступник або уповноважена особа) контролюючого органу за наявності однієї з обставин, визначених у пункті 94.2 цієї статті, приймає рішення про застосування арешту майна платника податків.
Положеннями підпункту 94.6.2 пункту 94.6 статті 94 Податкового кодексу України передбачено, що арешт коштів на рахунку платника податків здійснюється виключно на підставі рішення суду шляхом звернення контролюючого органу до суду.
Відповідно до частини 1 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України,  кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених  статтею 72 цього Кодексу.
Стаття 129-1 Конституції України регламентує, що  судове рішення є обов`язковим до виконання.
Згідно з частиною 1 статті 370 Кодексу адміністративного судочинства України,  судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.
Частиною 4 статті 78 Кодексу адміністративного судочинства України  встановлено, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
Законодавець чітко визначив, що однією із підстав для застосування адміністративного арешту майна є відмова платника податків від проведення документальної або фактичної перевірки за наявності законних підстав для її проведення або від допуску посадових осіб контролюючого органу.
Тобто, застосування адміністративного арешту з наведеної підстави можливе у разі, по-перше, відмови платника податків від допуску посадових осіб контролюючого органу до проведення документальної перевірки, по-друге, вказана перевірка проводиться за наявності законних підстав для її проведення.
В ході судового розгляду справи встановлено та матеріалами справи підтверджено, що фактична перевірка відповідача призначена наказами Головного управління ДПС у Запорізькій області від 24 березня 2021 року №822-п "Про проведення фактичної перевірки" та №823-п "Про проведення фактичної перевірки".
Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 18 травня 2021 року в адміністративній справі №280/2466/21 визнано протиправними та скасовано накази Головного управління ДПС у Запорізькій області від 24 березня 2021 року №822-п "Про проведення фактичної перевірки" та №823-п "Про проведення фактичної перевірки".
Отже, з огляду на викладене та з урахуванням того, що накази, які слугували підставою для проведення перевірки скасовані, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що підстави для застосування адміністративного арешту у вигляді арешту коштів на рахунках платника податків відсутні.
          Також, суд апеляційної інстанції звертає увагу на наступне.
          Відповідно до підпункту 20.1.33 пункту 20.1 статті 20 ПК України, контролюючі органи мають право звертатися до суду щодо накладення арешту на кошти та інші цінності, що знаходяться в банку, платника податків, який має податковий борг, у разі якщо у такого платника податків відсутнє майно та/або його балансова вартість менша суми податкового боргу, та/або таке майно не може бути джерелом погашення податкового боргу.
Таким чином, з огляду на правовий зміст та аналіз наведених норм матеріального права у їх взаємному зв`язку, суд приходить до висновку, що законодавством чітко встановлена не тільки процесуальна можливість на звернення до суду з законодавчо визначеним предметом позову, що складає суть вимог, але ж і за наявністю підстав (умов), за яких існує правова можливість для задоволення таких вимог.
В даному випадку, такими правовими підставами (умовами) є саме, або наявність податкового боргу, у разі якщо у такого платника податків відсутнє майно та/або його балансова вартість менша суми податкового боргу, та/або таке майно не може бути джерелом погашення податкового боргу.
В той же час, для звернення з позовними вимогами щодо накладення арешту на кошти платника податків, що знаходяться в банку, з підстав не допуску перевіряючих до перевірки, не є передбаченою правовою підставою, визначеною положеннями податкового законодавства для накладання арешту на кошти, які перебувають на рахунках відповідача, відкритих в банківських установах.
Будь-яких доказів наявності у відповідача податкового боргу та відсутності майна для погашення цього податкового боргу податковим органом ні до суду першої інстанції, ні до суду апеляційної інстанції не надано, у зв`язку з чим відсутні підстави для застосування адміністративного арешту коштів на рахунках платника податків.
Аналогічне правове застосування викладено у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 07 серпня 2018 року №803/976/17 (адміністративне провадження №К/9901/52662/18), що в силу частини 5 статті 242 КАС України підлягає врахуванню при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин.
          З урахуванням вищевикладеного колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення позовних вимог ГУ ДПС у Запорізькій області.
          Керуючись ст. 243, 308, 311, 315, 316, 321, 325 КАС України, суд,
ПОСТАНОВИВ:
          
          Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Запорізькій області - залишити без задоволення.
          Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 30.11.2021 в адміністративній справі №280/3239/21 - залишити без змін.
          Постанова набирає законної сили з моменту прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

   
Головуючий - суддя                                                                      О.О. Круговий 

                               суддя                                                                      А.В. Шлай 

                               суддя                                                                      Т.С. Прокопчук