Дата документу 12.04.2023 Справа № 337/2383/22

ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

 
               Єдиний унікальний № 337/2383/22                                 Головуючий у 1 інстанції 
               № провадження 22-ц/807/836/23                                 Сидорова М.В.
                                                                                        Доповідач: Бєлка В.Ю.

ПОСТАНОВА
 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

       12 квітня 2023 року                                                        м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

       Головуючого:        Бєлки В.Ю.
               Суддів:                Онищенка Е.А.        
                                       Трофимової Д.А.        
               За участю секретаря:Книш С.В.
       
               розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційними скаргами представника ОСОБА_1 – адвоката Писаренка Сергія Юрійовича та представника Запорізької міської ради – Тодорчук Інни Сергіївни на рішення Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 30 січня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Запорізької міської ради про відшкодування моральної шкоди,
 
В С Т А Н О В И В:
               У серпні 2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Запорізької міської ради про відшкодування моральної шкоди, посилаючись на те, що 15 вересня 2021 року приблизно о 08-45 год. на вул. Каховській у Дніпровському районі м. Запоріжжя, біля входу на територію у ТОВ "Техпром", яке знаходиться за адресою: м. Запоріжжя, вул. Каховська, буд.38, куди він прямував на співбесіду з питання можливого працевлаштування, на нього напав безпритульний собака невідомої породи, який був без ошийника і без ознак чіпування, та вкусив його за ліву ногу. 
               Внаслідок цієї події він відчув сильний біль та перелякався, йому було заподіяно тілесні ушкодження, у зв`язку з чим в цей же день він був змушений звернутися за медичною допомогою до травмпункту КНП "Міська лікарня № 9" ЗМР, де йому було промито і оброблено рану на нозі та встановлено діагноз: "укушена рана лівої голені". 
               Наступного дня він відвідав поліклініку №1 м. Запоріжжя, де черговий лікар його опитав та порадив подивитись, чи живий той собака, який його вкусив, щоб визначитись чи є підозра захворіти на сказ та потреба у проходженні відповідної терапії. 
               У зв`язку з цим він на таксі повернувся на місце події, де, не виходячи з автомобіля, побачив, що собака живий, проявів хвороби не виявляє та все ще знаходиться без нагляду.        Втретє він повернувся на місце події 23.02.2022р. та виявив, що той собака, який його вкусив, знаходиться на тому ж місці без ошийника та чіпу. 
               Вважає, що саме внаслідок бездіяльності міської ради, яка не вживала належних заходів щодо вилову та щеплення безпритульних собак, і сталася така подія. 
               Внаслідок таких подій він пережив фізичний біль, сильний стрес та у зв`язку з цим душевні страждання. 
               Крім того, внаслідок такого нападу він втратив в той день можливість працевлаштуватись, оскільки не потрапив на співбесіду до потенційного роботодавця, була нанесена шкода його діловій репутації, оскільки він є пунктуальною людиною та завжди дотримується домовленостей. 
 
               Також він був вимушений витрачати багато часу для захисту своїх прав.
 
               Нанесену моральну шкоду оцінює у 60 00,00 грн. 
 
               Посилаючись на наведені обставини просив суд стягнути з відповідача на його користь моральну шкоду в розмірі 60 000,00 грн.
               Рішенням Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 30 січня 2023 року позов задоволено частково.
               Стягнуто з Запорізької міської ради на користь ОСОБА_1 на відшкодування моральної шкоди 3 000 грн. 00 коп.
               У задоволенні іншої частини позову - відмовлено.
               У апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 – адвокат Писаренко С.Ю. зазначає, що рішення суду постановлено з порушенням норм матеріального і процесуального права. Апеляційну скаргу мотивує тим, що судом не в повному обсязі досліджені обставини, які мають значення для справи. Суд безпідставно занизив оцінку завданої моральної шкоди та необґрунтовано задовольнив позовні вимоги частково. Просить скасувати рішення суду в частині відхилених позовних вимог та ухвалити у цій частині нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.
               Не погоджуючись з рішенням суду, представник Запорізької міської ради – Тодорчук І.С. подала апеляційну скаргу, узагальненими доводами якої є невідповідність рішення суду першої інстанції нормам матеріального та процесуального права, а також фактичним обставинам справи. Не враховано, що позивачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження того, що напад на нього здійснила безпритульна собака, власником якої є Запорізька міська рада. Відсутні докази, що Запорізька міська рада допустила бездіяльність у питанні благоустрою населеного пункту. Позивачем не доведено наявності усіх складових елементів для застосування правового механізму відшкодування моральної шкоди, а саме – відсутнє матеріальне підтвердження моральної шкоди, не розкрито її суть в цілому та не доведено її фактичне існування. Просить скасувати рішення суду та постановити нове, яким у задоволені позову відмовити в повному обсязі.
Вислухавши доповідь судді, пояснення осіб, що з`явилися, вивчивши апеляційну скаргу та матеріали справи, колегія вважає, що апеляційні скарги задоволенню не підлягають.
               Згідно вимог ст. 367 ЦПК України  суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
               Відповідно п.1 ч.1 ст. 374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.
               Згідно ч.1 ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
               Згідно ч.1 ст.2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
               Відповідно до положень частин 1, 2, 3, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
               Згідно із вимогами ч. 1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.
               Рішення суду вказаним положенням закону відповідає в повній мірі.
               Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що 15 вересня 2021 року, приблизно о 08-45 годині ОСОБА_1 прямуючи на співбесіду з питань можливого працевлаштування до роботодавця ТОВ «Техпром», яке розташовано по вул. Каховській, буд. 38, Дніпровського району м. Запоріжжя, біля входу на територію підприємства, зазнав нападу безпритульного собаки.
               Згідно з довідкою КНП "Міська лікарня №9" ЗМР, 15.09.2021р. ОСОБА_1 звернувся до травмпункту лікарні, де йому встановлено діагноз "укушена рана с/з лівої голені ІІ категорії". Проведено огляд, туалет рани, ас. пов`язка. Рекомендована явка у поліклініку до радіолога 16.09.2021р., німесил 1п. 2 рази в день 5 днів.
               Також встановлено, що рішенням Запорізької міської ради №33 від 26.04.2017р. затверджено Програму поводження з тваринами у м. Запоріжжя на період 2017-2022 роки. Зокрема, у п.5 Програми зазначено, що контроль за дотриманням законодавства у сфері поводження з тваринами здійснюється КП "Побутовик", органами управління патрульної поліції у м. Запоріжжя департаменту патрульної поліції, інспекцією з благоустрою Запорізької міської ради, районними адміністраціями Запорізької міської ради, житловими організаціями незалежно від форм власності і підпорядкування, громадськими організаціями. Координацію роботи з контролю за дотриманням вимог законодавства і Правил поводження з тваринами має здійснювати КП "Побутовик".
               На підставі Статуту КП "Побутовик" ЗМР, який затверджено розпорядженням міського голови 11.05.2018р. №161р, метою діяльності підприємства є, зокрема, робота, пов`язана з поводженням з тваринами у м. Запоріжжі, зменшення їх чисельності гуманними шляхом, створення умов безконфліктного співіснування людини та тварин на території м. Запоріжжя (п.3.1.3). Видами діяльності підприємства є, зокрема, здійснення контролю на території м. Запоріжжя за дотриманням вимог Закону України "Про захист тварин від жорстокого поводження", Правил утримання тварин у м. Запоріжжя, Програми поводження з тваринами у м. Запоріжжі на період 2017-2022 роки, інших нормативно-правових актів у даній сфері; реєстрація/перереєстрація собак, котів, які утримуються фізичними та юридичними особами у м. Запоріжжя у відповідності до Правил утримання тварин в м. Запоріжжя, ідентифікація тварин шляхом чіпування, кліпсування або маркування; ведення загальної електронної бази даних реєстрації домашніх та інших тварин у м.Запоріжжя; вилов, вилучення домашніх та інших тварин; тимчасова ізоляція тварин; облік безпритульних тварин, їх чіпування, кліпсування або маркування та ведення Єдиного реєстру безпритульних тварин; стерилізація та вакцинація безпритульних тварин (п.3.2).
               Згідно з інформацією директора Департаменту (апарату) виконавчого комітету Запорізької міської ради №13-19/15 від 22.09.2022р., за період з 01.09.2021р. по 31.08.2022р. ОСОБА_1 зі зверненнями щодо агресивно налаштованої безпритульної тварини до Запорізької міської ради не звертався.
               Задовольняючи позов в частині відшкодування моральної шкоди в розмірі 3 000,00 грн., суд першої інстанції виходив з обґрунтованості заявлених позовних вимог саме в цій частині.
               Такий висновок суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, і відповідає фактичним обставинам справи.
               Статтею 23 ЦК України передбачено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.
               Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.
               Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.
               Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.
               Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.
               Згідно із роз`ясненнями, наданими у пунктах 3, 5 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" за №4 від 31 березня 1995 року з наступними змінами, під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин.
               Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності, обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайного характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.
               Згідно з частиною 1 статті 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.
               Частиною 2 статті 1167 ЦК України визначено, що моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала: 1) якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки; 2) якщо шкоди завдано фізичній особі внаслідок її незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту або виправних робіт; 3) в інших випадках, встановлених законом.
               Вказаними нормами закону встановлені загальні підстави відшкодування шкоди в рамках позадоговірних (деліктних) зобов`язань, а також особливості відповідальності за шкоду, завдану незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень, з огляду на які для встановлення, чи є підстави для настання відповідальності за спричинення моральної шкоди вказаними органами влади та місцевого самоврядування суду необхідно встановити: наявність шкоди, протиправне діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача.
               Статтею 12 Закону України "Про захист тварин від жорстокого поводження" визначено, що шкода, заподіяна особі або майну фізичної особи, а також шкода, заподіяна майну юридичної особи   твариною, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її утримує.
               У відповідності до статті 180 ЦК України тварини є особливим об`єктом цивільних прав, на який поширюється правовий режим речі, тобто собака є майном, об`єктом права власності.
               Згідно із статтею 1 Закону України "Про захист тварин від жорстокого поводження" тварини - біологічні об`єкти, що відносяться до фауни: сільськогосподарські, домашні, дикі, у тому числі домашня і дика птиця, хутрові, лабораторні, зоопаркові, циркові; домашні тварини - собаки, коти та інші тварини, що протягом тривалого історичного періоду традиційно утримуються і розводяться людиною, а також тварини видів чи порід, штучно виведених людиною для задоволення естетичних потреб і потреб у спілкуванні, що, як правило, не мають життєздатних диких популяцій, які складаються з особин з аналогічними морфологічними ознаками, та існують тривалий час у їх природному ареалі; безпритульні тварини - домашні тварини, що залишилися без догляду людини або утворили напіввільні угруповання, здатні розмножуватися поза контролем людини.
               Положеннями статті 15 даного Закону встановлено, що для утримання безпритульних тварин створюються притулки для тварин, які можуть створюватися органами виконавчої влади, місцевого самоврядування,   підприємствами, установами, організаціями незалежно від форм власності, громадськими і благодійними організаціями та фізичними особами. Притулки для тварин діють за рахунок коштів їх власників, а також будь-яких інших не заборонених законом джерел. Місцеві бюджети можуть передбачати кошти на створення притулків для тварин та відшкодування витрат притулкам по утриманню тварин незалежно від форм власності.
               Відповідно до частин 1, 7, 9, 10 статті 24 Закону України "Про захист тварин від жорстокого поводження" собаки, незалежно від породи, належності та призначення, у тому числі й ті, що мають нашийники з номерними знаками і намордники, але знаходяться без власника на вулицях, площах, ринках, у скверах, садах, на бульварах, пляжах, у громадському транспорті, дворах та інших громадських місцях, вважаються безпритульними і підлягають вилову.
               Виловлені безпритульні домашні тварини протягом семи днів з дня їх вилову обов`язково утримуються на карантинних майданчиках служби або підприємства, що здійснює вилов, і можуть бути повернуті власникам із дозволу ветеринарної установи після пред`явлення реєстраційного посвідчення та оплати вартості витрат на вилов і утримання.
               Якщо протягом двох місяців з моменту заявлення про затримання безпритульної тварини не буде виявлено її власника або він не заявить про своє право на неї, право власності на цю тварину переходить до особи, у якої вона була на утриманні та в користуванні.
               У разі відмови особи від набуття права власності на неї ця тварина переходить у власність територіальної громади, на території якої її було виявлено.
               У відповідності до пункту 13 Правил тримання собак, котів і хижих тварин у населених пунктах Української РСР, затверджених Міністерством житлово-комунального господарства УРСР, Міністерством сільського господарства, Міністерства охорони здоров`я від 17 червня 1980 собаки, незалежно від породи, належності і призначення, у тому числі і ті, що мають ошийники з номерними знаками і намордники, які знаходяться без власника на вулицях, площах, ринках, у скверах, садах, парках, на бульварах, пляжах, у громадському транспорті, дворах та інших громадських місцях, а також бездоглядні коти вважаються бродячими і підлягають відлову.
               Із зазначених норм законодавства вбачається, що безпритульні та бродячі тварини підлягають вилову, поміщенню в карантинний майданчик та послідуючої передачі власнику або у спеціалізований притулок.
               Шкода, заподіяна ними у разі не виявлення їхнього власника, підлягає відшкодуванню територіальною громадою, на території якої їх виловлено.
               Відповідно до статті 50 Конституції України кожен має право на безпечне для життя і здоров`я довкілля та на відшкодування завданої порушенням цього права шкоди.
               Статтею 143 Конституції України встановлено, що територіальні громади села, селища, міста безпосередньо або через утворені ними органи місцевого самоврядування управляють майном, що є в комунальній власності; затверджують програми соціально-економічного та культурного розвитку і контролюють їх виконання; утворюють, реорганізовують та ліквідовують комунальні підприємства, організації, установи, а також здійснюють контроль за їх діяльністю; вирішують інші питання місцевого значення, віднесені законом до їхньої компетенції.
               Благоустрій населених пунктів - комплекс робіт з інженерного захисту, розчищення, осушення та озеленення території, а також соціально-економічних, організаційно-правових та екологічних заходів з покращання мікроклімату, санітарного очищення, зниження рівня шуму та інше, що здійснюються на території населеного пункту з метою її раціонального використання, належного утримання та охорони, створення умов щодо захисту і відновлення сприятливого для життєдіяльності людини довкілля (стаття 1 Закону України "Про благоустрій населених пунктів").
                Частинами 1, 2 статті 20 Закону України "Про благоустрій населених пунктів" передбачено, що організацію благоустрою населених пунктів забезпечують місцеві органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування відповідно до повноважень, установлених законом.
               Благоустрій здійснюється в обов`язковому порядку на всій території населеного пункту (села, селища, міста).
               Система місцевого самоврядування відповідно до статті 5 Закону України "Про місцеве самоврядування" включає: територіальну громаду; сільську, селищну, міську раду; сільського, селищного, міського голову; виконавчі органи сільської, селищної, міської ради.
               Згідно із частиною 1 статті 10 Закону України "Про місцеве самоврядування" сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами.
               Встановивши, що позивач зазнав нападу безпритульного собаки на вулиці міста Запоріжжя, внаслідок чого йому було завдано тілесних ушкоджень, через що останній проходив медичне лікування, переніс стрес, відчував фізичний біль, страх, побоювання за своє здоров`я, суд вірно дійшов висновку, що позивачу було завдано моральної шкоди.
               Вирішуючи спір, суд вірно визначив розмір відшкодування моральної шкоди, виходячи з глибини моральних та душевних страждань позивача, тривалості цих страждань, глибини пережитих страждань від больових відчуттів, пережитий стрес, рівень порушення звичайного ходу життя, час для відновлення психоемоційного стану, та загоєння тілесних пошкоджень, характер та тяжкість змін у його житті.
               Колегія суддів вважає, що визначений судом першої інстанції розмір компенсації моральної шкоди є виваженим, справедливим, таким, що відповідає перенесеним позивачем стражданням через шкоду заподіяну твариною та зміну у звичайних життєвих стосунках та не вбачає підстав для зміни таких висновків.
               Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про те, що суд, стягнувши на користь позивача моральну шкоду в розмірі 3 000,00 грн., не врахував обставини справи, глибину страждань позивача, не спростовують висновків суду першої інстанції.
               Доводи апеляційної скарги представника Запорізької міської ради – Тодорчук І.С. були предметом дослідження судом першої інстанції та не спростовують висновків суду першої інстанції, обґрунтовано викладених в оскаржуваному рішенні.
               Отже, колегія суддів вважає, що рішення суду ухвалено з дотриманням норм матеріального і процесуального законодавства, у зв`язку із чим апеляційні скарги підлягають залишенню без задоволення, а рішення суду - залишенню без змін.

               Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375, 381, 382ЦПК України, апеляційний суд,-
                
П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 – адвоката Писаренка Сергія Юрійовича залишити без задоволення.
               Апеляційну скаргу представника Запорізької міської ради – Тодорчук Інни Сергіївни залишити без задоволення.
               Рішення Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 30 січня 2023 року по цій справі залишити без змін.
       Дата складання повної постанови 17 квітня 2023 року.
               Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

               Головуючий:                                                        В.Ю. Бєлка

               Судді:                                                                Е.А. Онищенко 

                                                                               Д.А. Трофимова