Справа № 128/1534/21
Провадження № 22-ц/801/930/2023
Категорія: 21
Головуючий у суді 1-ї інстанції Шевчук Л. П.
Доповідач:Медвецький С. К.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 квітня 2023 року	Справа № 128/1534/21	м. Вінниця	

Вінницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого - Медвецького С. К. (суддя-доповідач),
суддів: Оніщука В. В., Копаничук С. Г.,
за участю секретаря судового засідання –  Обертун Н. М., 
учасники справи:
заявник – ОСОБА_1 , 
боржник - Стрижавська селищна рада Вінницького району,
заінтересовані особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,
розглянув у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань № 2 цивільну справу № 128/1534/21 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Вінницького районного суду Вінницької області від 24 березня 2023 року постановлену в складі судді Шевчук Л. П., у залі суду, 
встановив:
Короткий зміст вимог
У березні 2023 року ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про зміну способу виконання судового рішення. 
Заява мотивована тим, що рішенням Вінницького районного суду Вінницької області від 10 листопада 2022 у справі № 128/1534/21 позов задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано рішення 46 сесії 7 скликання Стрижавської селищної ради Вінницького району Вінницької області №20 від 29 травня 2019 року; зобов`язано Стрижавську селищну раду Вінницького району Вінницької області повторно розглянути заяву ОСОБА_7 про надання дозволу на виготовлення проєкту із землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства, частини земельної ділянки з кадастровим номером 0520655900:02:009:1256 за адресою: АДРЕСА_1 , орієнтовною площею 1,4000 га, та прийняти за наслідком розгляду заяви відповідне рішення; в іншій частині позовних вимог - відмовлено.
Постановою Вінницького апеляційного суду від 30 січня 2023 року рішення Вінницького районного суду Вінницької області від 10 листопада 2022 року в частині відмови у задоволенні позовних вимог скасовано й ухвалено у цій частині нове судове рішення. Зобов`язано Стрижавську селищну раду надати ОСОБА_8 дозвіл на виготовлення проєкту із землеустрою щодо відведення земельної ділянки їй у власність для ведення особистого селянського господарства, частини земельної ділянки з кадастровим номером 0520655900:02:009:1256 за адресою: АДРЕСА_1 , орієнтовною площею 1,4000 га. 
Постановою головного державного виконавця Відділу примусового виконання Управління забезпечення примусового виконання рішень у Вінницькій області від 13 лютого 2023 року відкрито виконавче провадження за цим виконавчим листом. 
У процесі виконання судових рішень виникла обставина, яка унеможливлює їх виконання. 
Так, рішенням 20 сесії 8 скликання №86 від 20 серпня 2021 року ОСОБА_2 було надано дозвіл на виготовлення проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 0,4 га із цієї ж земельної ділянки з кадастровим номером 0520655900:02:009:1256. 
На підставі цього рішення землевпорядною організацією було розроблено проєкт землеустрою. Унаслідок його реєстрації в Державному земельному кадастрі з 02 березня 2023 року утворилося дві земельні ділянки з кадастровими номерами 0520655900:02:009:1499, площею 0,4000 га для ведення особистого селянського господарства, яка планується для відведення у власність ОСОБА_2 та 0520655900:02:009:1500, площею 4,2164 га для іншого сільськогосподарського призначення, яка залишається у комунальній власності.
Тобто, після набрання законної сили рішення Вінницького районного суду Вінницької області від 10 листопада 2022 року та постанови Вінницького апеляційного суду від 30 січня 2023 року, земельної ділянки з кадастровим номером 0520655900:02:009:1256 не існує, і це, унеможливлює виконання рішення суду. 
На підставі викладеного, ОСОБА_1 просила суд змінити спосіб виконання рішення Вінницького районного суду Вінницької області від 10 листопада 2022 року та постанови Вінницького апеляційного суду від 30 січня 2023 року шляхом зобов`язання Стрижавської селищної ради надати їй дозвіл на виготовлення проєкту землеустрою щодо відведення їй у власність для ведення особистого селянського господарства частини земельної ділянки з кадастровим номером 0520655900:02:009:1500, площею 4,2164 га за адресою: АДРЕСА_1 , орієнтовною площею 1,4000 га.
Короткий зміст судового рішення
Ухвалою Вінницького районного суду Вінницької області від 24 березня 2023 року у задоволенні заяви ОСОБА_1 відмовлено. 
Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що: 
заявлені вимоги про зміну способу виконання судового рішення не підлягають задоволенню, оскільки, змінивши спосіб виконання судового рішення, як того просить заявник (стягувач), суд фактично ухвалить нове рішення у справі.
Короткий зміст вимог апеляційної скарги 
У березні 2023 року  ОСОБА_1  подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права, просить ухвалу суду першої інстанції скасувати та постановити нову ухвалу, якою задовольнити її заяву.
Рух справи в суді апеляційної інстанції
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Вінницького апеляційного суду від 31 березня 2023 року для розгляду цієї справи визначено склад колегії суддів: головуючий суддя – Медвецький С. К., судді: Копаничук С. Г., Оніщук В. В. 
Ухвалою Вінницького апеляційного суду від 05 березня 2023 року відкрито апеляційне провадження у справі та надано учасникам справи строк для подання відзиву на апеляційну скаргу. 
Ухвалою Вінницького апеляційного суду від 13 квітня 2023 року справу призначено до розгляду на 27 квітня 2023 року о 09 год 00 хв. 
Аргументи учасників справи
 
Доводи особи, яка подала апеляційну скаргу
 
Апеляційна скарга мотивована тим, що:
висновки суду першої інстанції не відповідають фактичним обставинам справи;
суд першої інстанції не надав оцінки рішенню Вінницького окружного адміністративного суду від 05 листопада 2020 року у справі № 120/1603/20 та рішенню 20 сесії 8 скликання Стрижавської селищної ради від 20 січня 2021 року, які підтверджують неможливість виконання судових рішень.
Доводи особи, яка подала відзив на апеляційну скаргу
У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_2 підтримав вимоги апеляційну скаргу ОСОБА_1 та не заперечував проти задоволення вимог апеляційної скарги. 
Фактичні обставини справи, встановлені судом
Судом установлено, що рішенням Вінницького районного суду Вінницької області від 10 листопада 2022 року позов ОСОБА_7 до Стрижавської селищної ради Вінницького району Вінницької області, за участі третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії задоволено частково. 
Визнано протиправним та скасовано рішення 46 сесії 7 скликання Стрижавської селищної ради Вінницького району Вінницької області № 20 від 29 травня 2019 року. 
Зобов`язано Стрижавську селищну раду Вінницького району Вінницької області повторно розглянути заяву ОСОБА_9 про надання дозволу на виготовлення проєкту із землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства, частини земельної ділянки з кадастровим номером 0520655900:02:009:1256 за адресою: АДРЕСА_1 , орієнтовною площею 1,4000 га, та прийняти за наслідком розгляду заяви відповідне рішення. В іншій частині позовних вимог – відмовлено.
Постановою Вінницького апеляційного суду від 30 січня 2023 року апеляційну скаргу Стрижавської селищної ради Вінницького району Вінницької області залишено без задоволення. 
Апеляційну скаргу ОСОБА_8 задоволено. 
Рішення Вінницького районного суду Вінницької області від 10 листопада 2022 року в частині відмови у задоволенні позовних вимог скасовано й ухвалено у цій частині нове судове рішення. 
Зобов`язано Стрижавську селищну раду надати ОСОБА_8 дозвіл на виготовлення проєкту із землеустрою щодо відведення земельної ділянки їй у власність для ведення особистого селянського господарства, частини земельної ділянки з кадастровим номером 0520655900:02:009:1256 за адресою: АДРЕСА_1 , орієнтовною площею 1,4000 га.
Постановою головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Вінницькій області від 13 лютого 2023 року відкрито виконавче провадження № 71025111.
Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 05 листопада 2020 року у справі № 120/1603/20-а визнано протиправним та скасовано рішення Стрижавської селищної ради Вінницького району Вінницької області №25 від 26 лютого 2020 року. 
Зобов`язано Стрижавську селищну раду Вінницького району Вінницької області повторно розглянути клопотання ОСОБА_2 про надання дозволу на виготовлення проєкту землеустрою та надати дозвіл на виготовлення проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 0,4 га із земельної ділянки площею 4,6164 га, кадастровий номер 05200655900:009:1256, яка розташована по АДРЕСА_2 у власність для ведення особистого селянського господарства на території Стрижавської селищної ради Вінницького району Вінницької області.
Рішенням 20 сесії 8 скликання Стрижавської селищної ради від 20 серпня 2021 року на виконання рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 05 листопада 2020 року у справі №120/1603/20-а, надано ОСОБА_2 дозвіл на виготовлення проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 0,4 га із земельної ділянки площею 4,6164 га, кадастровий номер 05200655900:009:1256, розташованій по АДРЕСА_2 у власність для ведення особистого селянського господарства на території Стрижавської селищної ради Вінницького району Вінницької області.
Відповідно до витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку №НВ-3200371532023 від 02 березня 2023 року в Державному земельному кадастрі зареєстровано земельну ділянку з кадастровим номером 0520655900:02:009:1499, площею 0,4000 га, за адресою: АДРЕСА_1 .
Відповідно до витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку №НВ-3200371542023 від 02 березня 2023 року в Державному земельному кадастрі зареєстровано земельну ділянку з кадастровим номером 0520655900:02:009:1500, площею 4,2164 га, за адресою: АДРЕСА_1 .
Позиція суду апеляційної інстанції
Апеляційний суд у складі судової колегії, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши підстави апеляційної скарги дійшов таких висновків.
Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Відповідно до статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
За змістом частин першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права і з дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Указаним вимогам ухвала суду першої інстанції відповідає.
Положеннями ст. 129-1 Конституції України, ч. 1 ст. 14 ЦПК України, ч. 2 ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» встановлено, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.
Відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
Згідно з ч. 1 ст. 18 цього закону виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.
Відповідно до ч. 3 ст. 33 Закону України «Про виконавче провадження» за наявності обставин, що ускладнюють виконання судового рішення або роблять його неможливим, сторони, а також виконавець за заявою сторін або державний виконавець з власної ініціативи у випадку, передбаченому Законом України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень», мають право звернутися до суду, який видав виконавчий документ, із заявою про встановлення або зміну способу і порядку виконання рішення.
Відповідно до ст. 435 ЦПК України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.
Аналіз наведеної норми права дає підстави для висновку, що суд може змінити чи встановити спосіб і порядок виконання судового рішення лише у виняткових випадках, за наявності обставин, що ускладнюють його виконання за умови надання достатніх доказів наявності таких обставин.
Поняття «спосіб» і «порядок» виконання судового рішення мають спеціальне значення, яке реалізується у виконавчому провадженні. Вони означають визначену рішенням суду послідовність і зміст вчинення виконавчих дій державним виконавцем. Спосіб виконання судового рішення це спосіб реалізації та здійснення способу захисту, встановленого статтею 16 ЦК України. Під зміною способу виконання рішення суду необхідно розуміти прийняття судом нових заходів для реалізації рішення у разі неможливості його виконання у раніше встановлений спосіб.
У заяві про зміну способу виконання судового рішення ОСОБА_1 указує на обставини, які не були предметом дослідження під час розгляду справи судами першої та апеляційної інстанцій. 
Отже, задоволення заяви про зміну способу і порядку виконання рішення суду шляхом зобов`язання Стрижавської селищної ради надати позивачці дозвіл на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення їй у власність для ведення особистого селянського господарства частини земельної ділянки з кадастровим номером 0520655900:02:009:1500, площею 4,2164 га за адресою: АДРЕСА_3 , фактично змінює рішення суду по суті та спосіб захисту, передбачений статтею 16 ЦК України.
Вирішуючи цей спір, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відсутність правових підстав для задоволення заяви про зміну способу виконання рішення суду, оскільки цим буде змінено саме рішення суду по суті, а не спосіб його виконання, правильно застосувавши при цьому норми статті 435 ЦПК України та ст. 33 Закону України «Про виконавче провадження».
Наведені в апеляційній скарзі аргументи зводяться до незгоди з висновками суду першої інстанції стосовно установлення обставин справи та тлумачення норм матеріального і процесуального права на свій розсуд, містять посилання на факти, що були предметом дослідження й оцінки цим судом, який їх обґрунтовано спростував. 
Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги
Колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не є суттєвими, а відтак не дають підстав для висновку про порушення процесуального права або неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.
Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року.
Відповідно до статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Ураховуючи викладене, колегія суддів вважає за необхідне залишити апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції без змін.
Щодо судових витрат
Відповідно до підпункту «в» пункту 4 частини першої статті 382 ЦПК України, статті 141 ЦПК України суд розподіляє судові витрати, понесені у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.
Оскільки апеляційна скарга не підлягає задоволенню, то судові витрати понесені у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної слід залишити за ОСОБА_1 . 
Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375, 381 384 ЦПК України, Вінницький апеляційний суд у складі колегії суддів,
постановив:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Ухвалу Вінницького районного суду Вінницької області від 24 березня 2023 року залишити без змін.
Судові витрати, понесені у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції залишити за заявником. 
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, однак може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Верховного Суду.
Головуючий                                           С. К. Медвецький
судді:                                                     С. Г. Копаничук
                                                          В. В. Оніщук