ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
29 травня 2023 року           справа №200/4373/22 

м. Дніпро

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді: Компанієць І.Д., суддів: Гайдара А.В., Казначеєва Е.Г.,
розглянув в порядку письмового провадження апеляційну скаргу адвоката Плужника Максима Валерійовича, що діє в інтересах ОСОБА_1 , на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 13 березня 2023 року у справі № 200/4373/22 (головуючий І інстанції Кравченко Т.О.) за позовом ОСОБА_1 до Квартирно-експлуатаційного відділу міста Луганськ про зобов`язання вчинити дії, -

                                                   ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив:
- зобов`язати КЕВ м. Луганськ здійснити нарахування та виплату ОСОБА_1 додаткову винагороду в розмірі 100000 грн за період з 24 лютого 2022 року по 25 травня 2022 року на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168 “Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану” з урахуванням раніше виплачених сум.
В обґрунтування позову зазначив, що в період з 12 липня 2021 року по 25 травня 2022 року він проходив військову службу в КЕВ м. Луганськ.
На підставі наказів першого заступника начальника Генерального штабу Збройних Сил України від 27 липня 2021 року № 111/дск та Командувача об`єднаних сил (по строковій частині) від 06 серпня 2021 року № 199дск він брав участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та в період здійснення зазначених заходів на території Донецької та Луганської областей.
28 липня 2022 року звернувся до відповідача з заявою, в якій просив роз`яснити причини невиплати йому в період з 24 лютого 2022 року по 25 травня 2022 року додаткової винагороди в розмірі 100000 грн на підставі постанови КМУ № 168).
Однак відповіді не отримав.
Між тим, позивач має право на отримання цієї винагороди, оскільки з 24 лютого 2022 року по 25 травня 2022 року він перебував, ніс службу та забезпечував здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії в КЕВ м. Луганськ, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів, а саме в м. Слов`янськ Донецької області.
Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 13 березня 2023 року у задоволенні позову відмовлено.
Не погодившись з рішенням, представник позивача звернувся з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просив скасувати рішення суду першої інстанції, прийняти постанову, якою позов задовольнити у повному обсязі.
Обґрунтування апеляційної скарги.
Суд першої інстанції не звернув уваги на докази участі позивача у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації в Донецькій та Луганській областях у спірний період, а саме – на довідки КЕВ м. Луганськ від 27 липня 2021 року № 111/дск, від 06 серпня 2021 року № 199дск, від 25 вересня 2022 року № 524/840.
При цьому суд першої інстанції також не звернув уваги, що додаткова винагорода виплачується в двох випадках: як при безпосередній участі в бойових діях, так і в забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії.
Враховуючи режим роботи суддів та працівників апарату Першого апеляційного адміністративного суду з часу введення на території України правового режиму воєнного стану, з метою збереження життя та здоров`я, а також забезпечення безпеки суддів та працівників апарату суду, дана постанова прийнята колегією суддів за умови наявної можливості доступу колегії суддів до матеріалів адміністративної справи. 
Апеляційним судом витребувано у Донецького окружного адміністративного суду справу, однак суд першої інстанції листом повідомив, що всі документи у цій справі сформовано в електронному вигляді та експортовано в КП “Діловодство спеціалізованого суду”.
Верховний Суд листом від 19.08.2022 № 2097/0/2-22 на лист вх. № 1730/0/1-22 щодо надання Науково-консультативною радою при Верховному Суді висновку з питань, пов`язаних з електронним адміністративним судочинством повідомив, що підстав для звернення до НКР щодо надання вченими-членами НКР наукових висновків немає. Суд проводить розгляд справи за матеріалами судової справи у паперовій або електронній формі в порядку, визначеному Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів) (ч. 9 ст. 18 КАС України). Також, щодо інституту відновлення втраченого судового провадження в адміністративній справі у зв`язку з запровадженням ЄСІТС зазначено, що втрата судового провадження стосується справ, які були сформовані в паперовій формі.
Відповідно до листів Державної судової адміністрації України від 01.08.2018 № 15-14040/18, від 13.09.2018 № 15-17388/18 судами забезпечено сканування та експортування в підсистему “Електронний суд” матеріалів всіх судових справ, як перебували в провадженні суддів станом на 01.08.2018. Тобто вказана підсистема містить усі матеріали судової справи.
Отже, враховуючи зазначений лист Верховного Суду, апеляційний суд вважає за можливе здійснити апеляційний перегляд за документами, наявними в підсистемі “Електронний суд”.
Відповідно до ч. 1 ст. 311 КАС України суд апеляційної інстанції розглядає справу у порядку письмового провадження.
Суд, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, розглядаючи апеляційну скаргу в межах викладених доводів, встановив наступне.
Фактичні обставини справи.
ОСОБА_1 має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни – учасників бойових дій.
Позивач проходив військову службу за контрактом на посадах офіцерського складу в Збройних Силах України, про що свідчать наказ командувача військ оперативного командування “ ІНФОРМАЦІЯ_1 ” (по стройовій частині) від 26 січня 2021 року № 62; наказ військового комісара Хмельницького об`єднаного міського територіального центру комплектування та соціальної підтримки (по стройовій частині) від 01 березня 2021 року № 23.
Відповідно до наказу начальника КЕВ м. Луганськ (по стройовій частині) від 12 липня 2021 року № 136 майор ОСОБА_1 , призначений наказом Головнокомандувача Збройних Сил України (по стройовій частині) від 30 червня 2021 року № 248 на посаду заступника начальника відділу – головного інженера КЕВ м. Луганська Сил логістики Збройних Сил України, з 12 липня 2021 року був зарахований до списків особового складу, на всі види забезпечення.
Згідно з наказом начальника КЕВ м. Луганськ (по стройовій частині) від 25 травня 2022 року № 103 майор ОСОБА_1 , заступник начальника відділу – головний інженер КЕВ м. Луганськ Сил логістики Збройних Сил України, звільнений наказом Командувача Сил логістики Збройних Сил України (по особовому складу) від 29 квітня 2022 року № 85 у запас за пп. “г” (через сімейні обставини або інші поважні причини: один із подружжя, обоє з яких проходять військову службу і мають дітей віком до 18 років) п. 3 ч. 5 ст. 26 Закону України “Про військовий обов`язок і військову службу”, з 25 травня 2022 року виключений зі списків особового складу КЕВ м. Луганськ та всіх видів забезпечення.
Тобто, в період з 12 липня 2021 року по 25 травня 2022 року позивач проходив військову службу в КЕВ м. Луганськ. Ці обставини також підтверджені витягом з послужного списку та посвідченням офіцера серії НОМЕР_1 .
Спірні правовідносини виникли щодо нарахування та виплати позивачу додаткової винагороди, встановленої Постановою КМУ № 168, за період з 24 лютого 2022 року по 25 травня 2022 року, в розмірі 100000 грн.
Наказ начальника КЕВ м. Луганськ (по стройовій частині) від 11 березня 2022 року № 49, виданий на підставі рішення Міністра оборони України від 07 березня 2022 року № 248/1217 відповідно до Постанови КМУ № 168, свідчить про виплату майору ОСОБА_1 , заступнику начальника відділу – головному інженеру додаткової винагороди в розмірі 30000 грн у розрахунку на місяць з 24 лютого 2022 року по 25 березня 2022 року.
Наказ начальника КЕВ м. Луганськ (по стройовій частині) від 22 квітня 2022 року № 80, виданий на підставі рішення Міністра оборони України від 07 березня 2022 року № 248/1217 відповідно до Постанови КМУ № 168, свідчить про виплату ОСОБА_1 додаткової винагороди в розмірі 30000 грн у розрахунку на місяць за період з 26 березня 2022 року по 31 березня 2022 року.
Наказ начальника КЕВ м. Луганськ (по стройовій частині) від 06 травня 2022 року № 90, виданий на підставі рішення Міністра оборони України від 07 березня 2022 року № 248/1217 відповідно до Постанови КМУ № 168, свідчить про виплату ОСОБА_1 додаткової винагороди в розмірі 30000 грн у розрахунку на місяць за період з 01 квітня 2022 року по 30 квітня 2022 року.
Наказ начальника КЕВ м. Луганськ (по стройовій частині) від 25 травня 2022 року № 103, серед іншого, свідчить про виплату ОСОБА_1 додаткової винагороди за період дії воєнного стану відповідно до Постанови КМУ № 168 з розрахунку 30000 грн на місяць (за період з 01 по 25 травня 2022 року).
Згідно довідок про доходи від 27 червня 2022 року № 524/997, від 08 липня 2022 року № 524/1040 та від 07 жовтня 2022 року № 524/1538 ОСОБА_1 нарахована та виплачена додаткова винагорода на період воєнного стану, а саме:
в лютому 2022 року – 5357,14 грн;
в березні 2022 року – 30000,00 грн;
в квітні 2022 року – 30000,00 грн;
в травні 2022 року – 24193,55 грн.
Отже, в період з 24 лютого 2022 року по 25 травня 2022 року КЕВ м. Луганськ нараховував та виплачував ОСОБА_1 додаткову винагороду, передбачену Постановою КМУ № 168, в розмірі 30000 грн в розрахунку пропорційно на місяць.
КЕВ м. Луганськ є бюджетною установою Міністерства оборони України, яка створена з метою організації виконання завдань з питань інженерно-інфраструктурного (квартирно-експлуатаційного) забезпечення військових частин, закладів, установ та організації Збройних Сил України та не призначена для безпосереднього ведення бойових дій.
07 квітня 2022 року ОСОБА_1 звернувся до начальника КЕВ м. Луганськ з рапортом, в якому зазначив, що в зв`язку з широкомасштабним вторгненням російської федерації на територію України та воєнними діями на території Донецької області виникла загроза життю та здоров`ю особового складу КЕВ м. Луганськ; зазначений відділ є військовою організацією, а не військовою частиною, а отже не бере безпосередньої участі у відсічі військової агресії рф на території України. В квітні 2022 року, в зв`язку з просуванням підрозділів російських окупаційних військ в бік міста Слов`янськ Краматорського району Донецької області керівництвом держави та місцевими державними адміністраціями прийнято рішення щодо евакуації населення та державних органів влади з зазначеного регіону.
ОСОБА_1 зазначеним рапортом від 07 квітня 2022 року довів до відома начальника КЕВ м. Луганськ, що виїхав з зазначеного регіону до міста Запоріжжя та просив визначити перелік обов`язків для виконання в режимі дистанційної роботи в місті Запоріжжя.
Позивач, посилаючись на наявність в нього права на отримання додаткової винагороди, встановленої Постановою КМУ № 168, в розмірі 100000 грн на місяць в період з 24 лютого 2022 року по 25 травня 2022 року, надав докази в підтвердження цих доводів, а саме:
- довідки КЕВ м. Луганськ від 16 вересня 2021 року № 524/2097 та від 23 грудня 2021 року № 524/4437 про участь особи у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, які видані на підставі наказу начальника Генерального штабу Збройних Сил України від 27 липня 2021 року № 111/дск, наказу Командувача об`єднаних сил (по стройовій частині) від 06 серпня 2021 року № 199дск, згідно з якими майор ОСОБА_1 в період з 12 липня 2021 року по теперішній час, (тобто станом на 16 вересня 2021 року та 23 грудня 2021 року відповідно), брав участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та в період здійснення зазначених заходів на території Донецької та Луганської областей;
- довідку КЕВ м. Луганськ від 25 вересня 2022 року № 524/840 про участь особи у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, яка видана на підставі наказу першого заступника начальника Генерального штабу Збройних Сил України від 27 липня 2021 року № 111/дск, наказу Командувача об`єднаних сил (по стройовій частині) від 06 серпня 2021 року № 199/дск, від 28 серпня 2021 року № 217/дск, від 20 вересня 2021 року № 236/дск, від 01 жовтня 2021 року № 246/дск, від 29 жовтня 2021 року № 236/дск, від 01 жовтня 2021 року № 269/дск, від 16 листопада 2021 року № 286/дск, від 30 листопада 2021 року № 300/дск, згідно з якою майор ОСОБА_1 в період з 12 липня 2021 року по 18 липня 2021 року, з 21 липня 2021 року по 24 серпня 2021 року, з 09 вересня 2021 року по 27 вересня 2021 року, з 18 жовтня 2021 року по 31 жовтня 2021 року, з 02 листопада 2021 року по 07 листопада 2021 року, з 18 листопада 2021 року по 20 грудня 2021 року, з 22 січня 2022 року по 25 травня 2022 року брав участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оброни, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та в період здійснення зазначених заходів на території Донецької та Луганської областей;
- наказ Генерального штабу Збройних Сил України від 27 липня 2021 року № 111/дск “Про залучення особового складу до сил і засобів здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації у Донецькій та Луганській областях”, відповідно до якого з 12 липня 2021 року майор ОСОБА_1 , заступник начальника відділу – головний інженер КЕВ м. Луганськ Сил логістики Збройних Сил України, залучений до складу сил і засобів об`єднаних сил для здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації у Донецькій та Луганській областях;
- наказ Командувача об`єднаних сил (по стройовій частині) від 06 серпня 2021 року № 199/дск, яким вирішено вважати майора ОСОБА_1 , заступника начальника відділу – головного інженера КЕВ м. Луганськ Сил логістики Збройних Сил України, таким, що прибув до складу сил і засобів, які беруть безпосередню участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони відсічі і стримування збройної агресії російської федерації у Донецькій та Луганській областях, з метою виконання службових (бойових) завдань, з 12 липня 2021 року; та таким, що вибув зі складу сил і засобів, які приймали безпосередню участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони відсічі і стримування збройної агресії російської федерації у Донецькій та Луганській областях, з 19 липня 2021 року.
28 липня 2022 року ОСОБА_1 звернувся до начальника КЕВ м. Луганськ з заявою, в якій, зокрема, просив надати пояснення причин не виплати йому додаткової винагороди в розмірі 100000 грн з 24 лютого 2022 року по 25 травня 2022 року щомісячно на підставі Постанови КМУ № 168.
Відповіді на це звернення позивач не отримав.
Суд першої інстанції, відмовляючи в задоволенні позову, виходив з того, що в період дії воєнного стану, в тому числі в період з 24 лютого 2022 року по 25 травня 2022 року, розмір додаткової винагороди збільшувався до 100 000 грн в розрахунку на місяць для тих військовослужбовців, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів.
Однак, позивачем доказів безпосередньої участі в бойових діях чи в забезпеченні таких заходів суду не надано.
Джерела права.
На підставі частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Закон України від 20 грудня 1991 року № 2011-ХІІ “Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей” (далі – Закон № 2011) відповідно до Конституції України визначає основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців […], встановлює єдину систем їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям […] в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі.
Відповідно до статті 1 Закону № 2011, соціальний захист військовослужбовців – діяльність (функція) держави, спрямована на встановлення системи правових і соціальних гарантій, що забезпечують реалізацію конституційних прав і свобод, задоволення матеріальних і духовних потреб військовослужбовців відповідно до особливого виду їх службової діяльності, статусу в суспільстві, підтримання соціальної стабільності у військовому середовищі. Це право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, у старості, а також в інших випадках, передбачених законом.
Згідно з частиною першою статті 9 Закону № 2011 держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.
В зв`язку з агресією Російської федерації проти України Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 “Про введення воєнного стану в Україні” введений в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.
28 лютого 2022 року на виконання Указів Президента України від 24 лютого 2022 року № 64 “Про введення воєнного стану в Україні” та № 69 “Про загальну мобілізацію” Кабінет Міністрів України прийняв постанову № 168 “Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану” (далі – Постанова КМУ № 168).
Пунктом 1 Постанови КМУ № 168 (в редакції на час прийняття) визначено, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, військовим прокурорам Офісу Генерального прокурора, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, співробітникам Служби судової охорони, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським, а також особам рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби, які несуть службу в органах і установах зазначеної Служби, що розташовані в межах адміністративно-територіальних одиниць, на території яких надається допомога в рамках Програми єПідтримка, виплачується додаткова винагорода в розмірі 30000 гривень щомісячно, а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.
Виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).
Згідно із пунктами 2-1, 3 Постанови КМУ№ 168 порядок і умови виплати додаткової винагороди, а також одноразової грошової допомоги, передбачених цією постановою, визначаються керівниками відповідних міністерств та державних органів.
На підставі пункту 2 рішення Міністра оборони України від 07 березня 2022 року № 248/1217, прийнятим у зв`язку з прийняттям Постанови КМУ № 168 (зі змінами, внесеними постановою КМ № 217), відповідно до Постанови КМУ № 168 з 24 лютого 2022 року, на період дії воєнного стану, належить виплачувати військовослужбовцям Збройних Сил України та Державної спеціальної служби транспорту (крім тих, хто самовільно залишив військові частини або добровільно здався в полон):
2.1 за період безпосередньої участі в бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оброни, відсічі і стримування збройної агресії під час перебування безпосередньо в районах ведення воєнних (бойових) дій (проведення заходів), визначених рішеннями Головнокомандувача Збройних Сил України, додаткову винагороду – в розмірі 100000 гривень у розрахунку на місяць (пропорційно часу участі у таких діях і заходах).
Порядок документального підтвердження (в умовах воєнного стану) безпосередньої участі військовослужбовців у бойових діях та забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, а також підтвердження перебування військовослужбовців в районах проведення зазначених заходів затверджений Головнокомандувачем Збройних Сил України 06 березня 2022 року […];
2.2 іншим військовослужбовцям – в розмірі 30000 гривень пропорційно у розрахунку на місяць.
Відповідно до пункту 3 рішення Міністра оборони України від 07 березня 2022 року № 248/1217 виплату додаткових винагород в розмірі 100000 гривень та 30000 гривень здійснювати (в тому числі військовослужбовцям строкової служби) на підставі наказів:
командирів (начальників, керівників) (далі – командири) – особовому складу військової частини (установи) (далі – військової частини);
керівника вищого органу військового управління – командирам військових частин.
06 березня 2022 року Головнокомандувач Збройних Сил України затвердив Порядок документального підтвердження (в умовах воєнного стану) безпосередньої участі військовослужбовців у бойових діях та забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оброни, відсічі і стримування збройної агресії, а також підтвердження перебування військовослужбовців в районах проведення зазначених бойових дій (далі Порядок).
Згідно з цим Порядком для документального підтвердження безпосередньої участі військовослужбовців Збройних Сил України у бойових діях та забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, а також для підтвердження перебування військовослужбовців в районах проведення зазначених заходів можуть використовуватися такі документи:
бойовий наказ (бойове розпорядження);
наказ (по стройовій частині);
журнал бойових дій (вахтовий журнал), журнал ведення оперативної обстановки;
список особового складу, який залучався для виконання бойових (спеціальних) завдань.
Крім цього, можуть використовуватися такі документи (за наявності):
бойове донесення (підсумкове, термінове, поза термінове);
рапорт (донесення) командира підрозділу (групи) про участь кожного військовослужбовця (у тому числі з доданих або оперативно підпорядкованих підрозділів) у бойових діях, у виконанні бойових (спеціальних завдань);
книги служби нарядів та подій, що відбувалися;
постова відомість під час охорони об`єкта (блокпоста, базового табору, складу ракетно-артилерійського озброєння, польового парку тощо), на який було здійснено збройний напад.
Також вищезазначені документи враховуються при виданні наказів командирами (начальниками) про здійснення виплати військовослужбовцям Збройних Сил України додаткової винагороди, передбаченої п. 1 Постанови КМУ № 168.
Крім того, порядок і умови виплати вищенаведеної додаткової винагороди військовослужбовцям Збройних Сил України визначено Міністром оборони України в Окремому дорученні № 912/з/29 від 23.06.2022, яке є обов`язковим для виконання посадовими особами військових частин Збройних Сил України та застосовується з 01.06.2022.
Абзацами 3, 4 пункту третього Окремого доручення передбачено, що документальне підтвердження безпосередньої участі військовослужбовців у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, у період здійснення зазначених дій або заходів здійснювати на підставі таких документів: бойовий наказ (розпорядження); журнал бойових дій (вахтовий, навігаційно-вахтовий, навігаційний журнал) або журнал ведення оперативної обстановки або бойове донесення (підсумкове, термінове, позатермінове) або постова відомість (під час охорони об`єкта, на який було здійснено збройний напад); рапорт (донесення) командира підрозділу (групи) про участь кожного військовослужбовця (у тому числі з доданих або оперативно підпорядкованих підрозділів) у бойових діях, у виконанні бойових (спеціальних) завдань.
Про підтвердження безпосередньої участі відряджених військовослужбовців у бойових діях або заходах надавати довідку керівника органу військового управління, штабу угрупування військ (сил), штабу тактичної групи, командира військової частини (установи, навчального закладу), до яких для виконання завдань відряджений військовослужбовець.
Згідно з пунктом чотири Окремого доручення у підставах про видання таких довідок (додаток № 1 або додаток № 2) обов`язково зазначати документи, визначені абзацами 3 або 4 та абзацом 5 пункту 3 цього доручення.
Згідно до пункту Окремого доручення виплату додаткової винагороди в розмірі 100000 грн або 30000 грн здійснювати на підставі наказів, зокрема, командирів (начальників) військових частин особовому складу військової частини.
В цих наказах про виплату додаткової винагороди виходячи з розміру 100000 грн за місяць обов`язково зазначати підстави для його видання з посиланням на бойовий наказ (бойове розпорядження) тощо (зразок наведено в додатку № 3 до цього доручення).
Отже, з огляду на вказані норми можливо дійти висновку, що підставою для виплати додаткової винагороди, передбаченої Постановою КМУ № 168, є відповідні накази командирів (начальників), а документальне підтвердження безпосередньої участі військовослужбовців у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, у період здійснення зазначених дій або заходів, здійснюється на підставі: бойових наказів, журналів бойових дій, рапортів командира підрозділу та довідок командира військової частини за формою, затвердженою додатком № 1 Окремого доручення.
Висновки суду.
Як свідчать матеріали справи, позивачу з 24 лютого 2022 року по 25 травня 2022 року виплачувалася додаткова винагорода, передбачена Постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року № 168, виходячи з розміру винагороди 30000 грн на місяць.
На думку позивача додаткова винагорода повинна розраховуватися виходячи із розміру 100000 грн на місяць пропорційно часу участі у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії.
Позивачем порушено питання, що відповідачем у спірних відносинах допущену протиправну бездіяльність, в частині не нарахування та не виплати додаткової винагороди, виходячи із розрахунку 100000 грн на місяць пропорційно часу участі у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії в періоді з 24.02.2022 по 25.05.2022, як наслідок, заявлені вимоги про зобов`язання відповідача здійснити нарахування та виплату такої допомоги саме виходячи із розрахунку 100000 грн на місяць пропорційно часу участі у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії.
Таким чином, визначальним у цій справі є документальне підтвердження обставин безпосередньої участі позивача у вказаний період у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії.
Між тим, матеріали справи не містять доказів підтвердження вищезазначених обставин, а саме: бойових наказів (бойових розпоряджень); журналів бойових дій (вахтових журналів), журналів ведення оперативної обстановки; списків особового складу, який залучався для виконання бойових (спеціальних) завдань; бойових донесень; рапортів (донесень) командира підрозділу (групи) про участь кожного у бойових діях, у виконанні бойових (спеціальних завдань) тощо.
Отже, у відповідача не існувало правових підстав для виплати позивачу додаткової винагороди, виходячи із розрахунку 100000 грн на місяць пропорційно часу участі у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії у період з 24 лютого 2022 року по 25 травня 2022 року.
Як наслідок, право позивача на отримання додаткової винагороди, встановленої Постановою КМУ № 168, за період з 24 лютого 2022 року по 25 травня 2022 року не було порушено.
Суд не приймає, як докази, посилання позивачем на довідки КЕВ м. Луганськ від 16 вересня 2021 року № 524/2097, від 23 грудня 2021 року № 524/4437, від 25 вересня 2022 року № 524/840, наказ Генерального штабу Збройних Сил України від 27 липня 2021 року № 111/дск, наказ Командувача об`єднаних сил (по стройовій частині) від 06 серпня 2021 року № 199/дск, оскільки вказані довідки та накази не є довідками та наказами про підтвердження безпосередньої участі позивача у бойових діях або заходах, які складаються з метою визначення права військовослужбовця на отримання додаткової винагороди, передбаченої постановою КМУ № 168. 
Зазначені довідки та накази не відповідають зразку, встановленому додатками до Окремого доручення, а метою їх надання є встановлення статусу учасника бойових дій особі, яка приймала участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій і Луганській областях, що прямо зазначено у вказано в цих довідках і наказах.
Такий висновок апеляційного суду також ґрунтується і на тому, що відкрита збройна агресія РФ, яка відбувається з 24.02.2022, стосується не лише Донецької та Луганської області.
Таким чином, враховуючи, що у відповідача не існувало документів щодо безпосередньої участі позивача у бойових діях або заходах, складення яких передбачено Окремим дорученням, і складення таких документів не залежало від волі відповідача, тому відсутні підстави стверджувати, що у спірних відносинах відповідачем допущено протиправну бездіяльність. 
За таких обставин колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення адміністративного позову.
Статтею 242 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
За приписами пункту 1 частини першої статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвали судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.
Оскільки судове рішення в межах доводів апеляційної скарги є обґрунтованим, ухваленим з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому підстав для її задоволення та скасування рішення суду першої інстанції не вбачається.
Керуючись статтями 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 327, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

                                                 ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу адвоката Плужника Максима Валерійовича, що діє в інтересах ОСОБА_1 , на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 13 березня 2023 року у справі № 200/4373/22 – залишити без задоволення.
Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 13 березня 2023 року у справі № 200/4373/22 – залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати її прийняття 29 травня 2023 року та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.
Повне судове рішення складено 29 травня 2023 року.

Головуючий суддя                                                                                І.Д. Компанієць

Судді                                                                                                    А.В. Гайдар

                                                                                                                      Е.Г. Казначеєв