Номер провадження: 33/813/744/23
Номер справи місцевого суду: 947/5001/23 
Головуючий у першій інстанції Войтов Г. В. 
Доповідач Князюк О. В.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22.05.2023 року                                                                          м. Одеса
Одеський апеляційний суд у складі:
Головуючого судді - Князюка О.В.,
за участю секретаря судового засідання – Дерезюк В.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 - адвоката Сафронюка Павла Віталійовича на постанову Київського районного суду м. Одеси від 28 березня 2023 року у справі відносно:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що проживає за адресою: АДРЕСА_1 , про притягнення до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.1 ст.130 КУпАП,-

ІІ. ОПИСОВА ЧАСТИНА
Постановою Київського районного суду м. Одеси від 28 березня 2023 року накладено на ОСОБА_1 за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (17000 гривень) з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік, із стягненням судового збору у розмірі 536,80 грн..
Не погодившись із вищевказаною постановою суду захисник ОСОБА_1 - адвокат Сафронюк П.В. звернувся до суду з апеляційною скаргою, відповідно до прохальної частини якої вбачається, що апелянт просить суд скасувати постанову Київського районного суду м. Одеси від 28 березня 2023 року та закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.
Апелянт зазначає, що матеріали справи не містять доказів щодо саме керування апелянтом автотранспортним засобом. Посилається на те, що наявний в матеріалах справи відеозапис подій не є належним доказом щодо винуватості апелянта з огляду на низьку якість відеозапису та його переривання. Вказує на те, що судом першої інстанції під час розгляду справи не надано оцінку доводам сторони захисту викладеним у клопотанні про закриття провадження чим допущено неповноту судового розгляду справи.
22.05.2023 року в судове засідання з`явився захисник ОСОБА_1 - адвокат Сафронюк П.В.. апеляційну скаргу підтримав в повному обсязі, просив суд її задовольнити. Наполягав на тому, що факт керування транспортним засобом його підзахисним не встановлено. На запитання головуючого судді як захисник може поясненити, той факт, що з відеозапису наявного в матеріалах вбачається, що ОСОБА_1 після зупинки авто було адресоване питання до працівників поліції: "за що ви мене зупинили?" надав відповідь, що надати пояснення з цього приводу не може.

ІІІ. МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА
Перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду у справі про порушення правил, у порядку визначеному Кодексом України про адміністративні правопорушення, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про відмову у задоволенні апеляційної скарги з огляду на наступне.
Відповідно до положень ст. 1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції, законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.
Згідно положень ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.
Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Згідно з положеннями ч. 7 ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги, але не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, суд, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Постановою Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» передбачено, що при розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у ст.ст. 247, 280 КУпАП. Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст. 283, 284 КУпАП. У постанові, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.
Відповідно до вимог ст.ст. 251, 252 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.
Відповідно до п. 2.5 ПДР водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Відповідальність за порушення зазначених вимог ПДР передбачена ст. 130 КУпАП.
Відповідно до наданих до суду матеріалів справи, 04.01.2023 року о 04:32 годин на проспекті Н. Сотні, 4/10 в м. Одесі ОСОБА_1 , керував автомобілем Hyundai Elantra державний номер НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожними рота, порушення координації рухів, порушення мови, від проходження огляду у медичному закладі та на місці зупинки водій відмовився у законному порядку, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАП.
Вивчивши матеріали справи, суд першої інстанції дійшов висновку про те, що вина ОСОБА_1 у скоєнні правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст.130 КУпАП, підтверджена дослідженими доказами та матеріалами справи в повному обсязі.
Матеріалами справи, дослідженими судом першої інстанції та перевіреними під час апеляційного розгляду, беззаперечно встановлено, що ОСОБА_1 винен у вчиненні адміністративного правопорушення та підлягає притягненню до адміністративної відповідальності, що підтверджується: відомостями протоколу про адміністративне правопорушення від 04.01.2023 року серії ААД №426786; відеозаписом подій; іншими матеріалами справи.
Надавши об`єктивну правову оцінку доводам апеляційної скарги, апеляційний суд вважає їх безпідставними, оскільки вони спростовуються дослідженими вище доказами, не довіряти яким у суду апеляційної інстанції підстав немає.
Доводи апеляційної скарги зводяться до недоведеності матеріалами справи факту саме керування апелянтом автотранспортним засобом.
Так, з наявного в матеріалах справи відеозапису подій вбачається, що вищевказаний автомобіль був зупинений працівниками поліції під час комендантської години.  ОСОБА_1  запитав працівників поліції за що його зупинили. Пояснив, що вживав алкогольні напої вчора, годин 5-6 тому. Працівниками поліції було запропоновано ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки, на що він відмовився.
Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував, що суди при оцінці доказів керуються критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Таке доведення може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.
Матеріалами справи, а саме відеозаписом подій спростовано поза розумним сумнівом довод апеляційної скарги про відсутність факту саме керування транспортним засобом ОСОБА_1 ..
Отже, доводи апеляційної скарги про відсутність факту саме керування транспортним засобом ОСОБА_1 є неспроможними.
Вбачаючи вищевикладене інші доводи апеляційної скарги на увагу суду не заслуговують.
З урахуванням наведеного, посилання в апеляційній скарзі на необхідність закриття провадження у справі за відсутності в діях заявника складу правопорушення суд вважає безпідставними та не знаходить підстав для їх задоволення.
Обставини правопорушення й вина порушника в скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП підтверджуються зібраними по справі доказами, згідно ст. 251 КпАП України.
Враховуючи наведене, апеляційний суд дійшов до висновку про необґрунтованість доводів апеляційної скарги та вважає, що наявними у справі доказами підтверджена винуватість ОСОБА_1 у вчиненому правопорушенні, а тому висновок Київського районного суду м. Одеси викладений у постанові про визнання його винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП є законним та обґрунтованим, тому відсутні підстави для скасування або зміни постанови суду.
При визначені виду та міри адміністративного стягнення, судом були додержані вимоги ст.33 КУпАП на накладено стягнення у межах санкції ч.1 ст.130 КУпАП, яка є безальтернативною.
Суд апеляційної інстанції враховує положення практики Європейського Суду з прав людини про те, що право на обґрунтоване рішення не вимагає детальної відповіді судового рішення на всі доводи висловлені сторонами. Крім того, воно дозволяє вищим судам просто підтверджувати мотиви, надані нижчими судами, не повторюючи їх (справ «Гірвісаарі проти Фінляндії», п.32.)
Пункт 1 ст. 6 Конвенції не вимагає більш детальної аргументації від апеляційного суду, якщо він лише застосовує положення для відхилення апеляції відповідно до норм закону, як такої, що не має шансів на успіх, без подальших пояснень (Burg and others v. France (Бюрг та інші проти Франції), (dec.); Gorou v. Greece (no.2) (Гору проти Греції №2) [ВП], § 41.
У відповідності до ч.8 ст.294 КУпАП, за наслідками розгляду апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін.
Керуючись ст. 293, 294 КУпАП, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 - адвоката Сафронюка Павла Віталійовича – залишити без задоволення.
Постанову Київського районного суду м. Одеси від 28 березня 2023 року – залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, є остаточною і оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду                                        О.В. Князюк