ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 червня 2023 року 
м. Київ
справа № 580/6716/21
адміністративне провадження № К/990/15252/22
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду (далі - Суд):
судді-доповідача - Радишевської О.Р.,
суддів - Кашпур О.В., Мацедонської В.Е.,
розглянув у порядку письмового провадження як суд касаційної інстанції адміністративну справу №580/6716/21
за позовом  ОСОБА_1 до Черкаського окружного адміністративного суду, за участю третьої особи - Державної судової адміністрації України - про визнання відмови протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, провадження в якій відкрито
за касаційною скаргою  ОСОБА_1 на ухвалу Кіровоградського окружного адміністративного суду від 17 січня 2022 року, постановлену в складі: головуючого судді Казанчук Г.П., і постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 17 травня 2022 року, ухвалену у складі колегії суддів: головуючого судді Кругового О.О., суддів Малиш Н.І., Прокопчук Т.С.,
УСТАНОВИВ:
І. Суть спору
1.           ОСОБА_1 (далі - позивачка, ОСОБА_1 ) звернулася до суду з позовом до Черкаського окружного адміністративного суду (далі - відповідач), за участю третьої особи - Державної судової адміністрації України (далі - третя особа), з вимогами: 
1.1.          визнати протиправною відмову Черкаського окружного адміністративного суду щодо проведення перерахунку та виплати судді Черкаського окружного адміністративного суду ОСОБА_1 суддівської винагороди за періоди з 18.04.2020 по 27.08.2020 без застосування статті 29 Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік», яка викладена у листі від 02.09.2021 №04-28/21971/21; 
1.2.          зобов`язати Черкаський окружний адміністративний суд провести перерахунок суддівської винагороди судді Черкаського окружного адміністративного суду ОСОБА_1 за періоди з 18.04.2020 по 27.08.2020; обчислити суддівську винагороду відповідно до вимог статті 135 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» та виплатити її без застосування обмеження, передбаченого статтею 29 Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік», з урахуванням раніше сплачених сум і з відрахуванням обов`язкових податків і зборів.
2.          Позов обґрунтовано тим, що нарахування та виплату суддівської винагороди позивачці за період з 18.04.2020 по 28.08.2020 здійснено в меншому розмірі, оскільки при розрахунку суддівської винагороди в зазначений період застосовано обмеження суми суддівської винагороди 10-ти розмірами мінімальної заробітної плати, відповідно до статті 29 Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік». 26.08.2021 позивачка звернулась до голови Черкаського окружного адміністративного суду із заявою щодо здійснення перерахунку суддівської винагороди за період обмежень, обчисливши її відповідно до статті 135 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» та виплатити недоотриману частину суддівської винагороди. Проте отримала відмову, що, на думку позивачки, свідчить про бездіяльність відповідача та порушення вимог статті 130 Конституції України і статті 135 Закону України «Про судоустрій і статус суддів».
3.          Ухвалою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 23.10.2021 відкрито провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.
4.          Позивачкою подано клопотання про залучення до участі у справі співвідповідача - Державну судову адміністрацію України.
5.          Ухвалою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 17.01.2022, яка залишена без змін постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 17.05.2022, закрито провадження в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Черкаського окружного адміністративного суду, за участю третьої особи - Державної судової адміністрації України - про визнання відмови протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.
6.          Приймаючи рішення про закриття провадження, суд першої інстанції, з висновками якого погодився суд апеляційної інстанції, виходив з того, що спір у цій справі є тотожним спору у справі №580/3599/20, виник між тими самими сторонами (позивач і відповідач), про той самий предмет (правомірність та обґрунтованість дій відповідача щодо непроведення виплат) і з тих самих підстав (непроведення виплат грошового забезпечення у повному обсязі).
ІІ. Провадження в суді касаційної інстанції
7.          Уважаючи судові рішення судів попередніх інстанцій ухваленими із порушенням норм матеріального та процесуального права, позивачка подала касаційну скаргу, в якій просить їх скасувати та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.
8.          На обґрунтування вимог касаційної скарги скаржниця зазначає, що суди попередніх інстанцій дійшли помилкового висновку про тотожність справ №580/6716/21 та №580/3599/20 та, відповідно, про наявність підстав для закриття провадження у цій справі. Так, предмет і підстави позовів у справах №580/3599/20 та №580/6716/21 є різними. Суд першої інстанції протиправно не вчинив жодних дій щодо залучення у справі №580/6716/21 як співвідповідача - Державну судову адміністрацію України, згідно з поданого позивачкою клопотання від 26.11.2021. Указана обставина також залишена поза увагою і судом апеляційної інстанції. До того ж суд першої інстанції помилково відніс цю справу до категорії справ незначної складеності та розглянув її з порушенням, визначених статтею 258 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), процесуальних строків розгляду справи.
9.          Указана касаційна скарга надійшла на адресу Верховного Суду 20.06.2022.
10.          За наслідками автоматизованого розподілу судової справи між суддями касаційну скаргу передано на розгляд колегії суддів: судді-доповідачу Радишевській О.Р., Кашпур О.В., Уханенку С.А.
11.          Ухвалою Суду від 23.06.2022 відкрито касаційне провадження за вказаною скаргою.
12.          Розпорядженням заступника керівника апарату Верховного Суду - керівника секретаріату Касаційного адміністративного суду - від 05.06.2023 №824/0/78-23, у зв`язку з відпусткою судді Уханенка С.А., призначений повторний автоматизований розподіл указаної касаційної скарги.
13.          За наслідками повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями касаційну скаргу передано на розгляд колегії суддів: судді-доповідачу Радишевській   О.Р., суддям Мацедонській В.Е., Кашпур О.В.
14.          Заперечень на касаційну скаргу не надійшло.
ІІІ. Джерела права й акти їхнього застосування. 
15.          Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.
16.          Згідно з частиною другою статті 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.
17.          Завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень (частина перша статті 2 КАС України).
18.          Згідно з частиною першою статті 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.
19.          Відповідачем в адміністративній справі є суб`єкт владних повноважень, якщо інше не встановлено цим Кодексом (частина четверта статті 46 КАС України).
20.          Відповідно до частин третьої та четвертої статті 48 КАС України, якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до ухвалення рішення у справі за згодою позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі, якщо це не потягне за собою зміни підсудності адміністративної справи. Суд має право за клопотанням позивача до ухвалення рішення у справі залучити до участі у ній співвідповідача. Якщо позивач не згоден на заміну відповідача іншою особою, суд може залучити цю особу як другого відповідача. У разі відмови у задоволенні позову до такого відповідача понесені позивачем витрати відносяться на рахунок держави.
21.          Пунктом 4 частини першої статті 238 КАС України передбачено, що суд закриває провадження у справі якщо є такі, що набрали законної сили, постанова чи ухвала суду про закриття провадження у справі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.
ІV. Позиція Верховного Суду
22.          Судами попередніх інстанцій встановлено, що у вересні 2020 року ОСОБА_1 зверталася до суду з адміністративним позовом (справа №580/3599/20) до Черкаського окружного адміністративного суду, за участю третьої особи - Головного управління Державної казначейської служби України в Черкаській області - про визнання протиправними дії та зобов`язання вчинити дії. Спірні правовідносини у справі №580/3599/20 також стосувалися нарахування та виплати відповідачем за період з 18.04.2020 по 27.08.2020 суддівської винагороди позивачці у меншому розмірі, ніж це передбачено статтею 135 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», з огляду на обмеження, визначені статтею 29 Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік».
23.          Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 29.01.2021 в адміністративній справі №580/3599/20 позовні вимоги задоволено.
24.          Однак постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 22.07.2021 вказане судове рішення скасоване та прийнято нове, яким відмовлено у задоволенні позовних вимог.
25.          Суд апеляційної інстанції, відмовляючи у задоволенні позову, виходив з того, що своїм листом від 24.06.2021 за №02-10/14838/21, Черкаський окружний адміністративний суд надав інформацію про те, що фінансування за КЕКВ 2111 «Заробітна плата» у 2020 році здійснювалося згідно з затвердженого ДСА України кошторису та плану асигнувань на 2020 рік; сума коштів за КЕКВ 2111 «Заробітна плата», яка була затверджена кошторисом, станом на 01.01.2020, не була достатньою для виплати суддівської винагороди в повному обсязі протягом 2020 року, у тому числі і в період з 18.04.2020 по 28.08.2020. Усі видатки за КЕКВ 2111 «Заробітна плата» були отримані у повному обсязі, залишки по КЕКВ 2111 «Заробітна плата» станом на 31.12.2020 відсутні. Суд апеляційної інстанції, ураховуючи судову практику Верховного Суду, викладену у постанові від 03.03.2021 у справі №340/1916/20, указав, що позивачкою та судом першої інстанції не залучено як співвідповідача - Державну судову адміністрацію України; суд апеляційної інстанції позбавлений права залучати на стадії апеляційного провадження іншу особу як відповідача та у зв`язку з цим надавати оцінку діям особи, яка не була залучена як відповідач. Крім того, суд апеляційної інстанції позбавлений, відповідно до чинного процесуального законодавства, повноважень скасовувати рішення суду першої інстанції та направляти справу на новий розгляд. За наведеного дійшов висновку, що Черкаський окружний адміністративний суд як орган, який фінансується з державного бюджету та є розпорядником бюджетних коштів нижчого рівня, не мав правових підстав для нарахування та виплати суддівської винагороди поза межами видатків державного бюджету та без застосування обмежень, установлених Законом України «Про внесення змін до Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік».
26.          Під час прийняття спірного рішення про закриття провадження в цій справі суд першої інстанції, з висновком якого погодився суд апеляційної інстанції, виходив з того, що в межах справи №580/3599/20 вирішено тотожний спір.
27.          Аналіз вимог статті 238 КАС України дає підстави для висновку, що відповідно до пункту 4 частини першої статті 238 КАС України суд закриває провадження в справі за умови, що вже є рішення або ухвала про закриття провадження в справі за тотожним позовом. Тотожними для цілей застосування статті 238 КАС України визнаються позови, в яких збігаються сторони, предмет і підстави, тобто коли позови повністю збігаються за складом учасників адміністративного процесу, вимогами та обставинами, якими обґрунтовуються позовні вимоги. Нетотожність хоча б одного із елементів позову не перешкоджає повторному зверненню до суду заінтересованих осіб за вирішенням спору.
28.          Подібна позиція висловлена Великою Палатою Верховного Суду в постанові від 11.04.2018 в справі №9901/432/18 (провадженні №11-257заі18).
29.          Отож спірним є питання наявності в межах двох справ одночасної сукупності вказаних умов для закриття провадження у справі, що розглядається.
30.          Так, судами попередніх інстанцій встановлено, що спір у цій справі виник між тими самими сторонами (між ОСОБА_1 та Черкаським окружним адміністративним судом), що і в справі №580/3599/20.
31.          Водночас, як убачається з матеріалів справи, до закриття провадження у цій справі позивачкою було подано клопотання про залучення у справі співвідповідача - Державну судову адміністрацію України (воно надійшло до суду першої інстанції електронною поштою 26.11.2021 та в паперовому вигляді 29.11.2021). Клопотання обґрунтовано тим, що Державна судова адміністрація України є головним розпорядником бюджетних коштів і несе відповідальність за належне фінансування судів. У віданні Державної судової адміністрації України діє окрема бюджетна програма для забезпечення виконання судових рішень на користь суддів - КПКВ 0501150. За правилами пункту 25 Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.2011 №845, наявність такої програми означає, що списання коштів здійснюватиметься саме за нею.
32.          Суд наголошує, що зі змісту пункту 9 частини першої статті 4, статті 5, частини четвертої статті 46 КАС України випливає, що відповідачем в адміністративній справі є суб`єкт владних повноважень, який, на думку позивача, порушив його права, свободи чи інтереси. Саме позивач зазначає особу, яка повинна відповідати за позовом.
33.          Правила заміни відповідача та залучення співвідповідача в адміністративному судочинстві з метою забезпечення правильного вирішення справи зазначені в частинах третій та четвертій статті 48 КАС України. Так, замінити відповідача у справі суд має право лише до ухвалення рішення за згодою позивача, залучити як співвідповідача іншого суб`єкта владних повноважень суд може до ухвалення рішення за заявою позивача або у разі незгоди позивача із заміною відповідача.
34.          Суд звертає увагу, що, звертаючись до суду із клопотанням про залучення у справі співвідповідача (26.11.2021 та 29.11.2021) позивачка мала обґрунтовані сподівання, що його розгляд відбудеться до вирішення справи по суті (17.01.2022). Суд першої інстанції під час прийняття спірного рішення вказане клопотання не вирішив, мотиви з цього приводу у судовому рішенні не зазначив. Суд апеляційної інстанції зазначену помилку не виправив.
35.          Ураховуючи те, що позови вважаються тотожними лише тоді, коли в них співпадають одразу сторони, предмет і підстави, наслідки розгляду нерозглянутого клопотання про залучення у справі співвідповідача - Державну судову адміністрацію України є важливими, оскільки вони можуть впливати на кінцевий результат розгляду справи (у тому числі на визначення тотожності зі справою №580/3599/20). Під час вирішення клопотання про залучення у справі співвідповідача суд першої інстанції повинен був з`ясувати підстави заявлених позивачкою позовних вимог до Державної судової адміністрації України, а також перевірити, чи є цей суб`єкт владних повноважень належним відповідачем у справі та в залежності від установленого вже вирішити спір.
36.          Доводи скаржниці про те, що суд першої інстанції помилково розглянув цю справу за правилами спрощеного позовного провадження та відніс її до категорії справ незначної складності, тоді як ця справа підлягає розгляду за правилами загального позовного провадження, Суд відхиляє та зазначає, що вказана категорія справ, не належить до справ, які мають бути розглянуті виключно за правилами загального позовного провадження, відповідно до положень статей 12 та 257 КАС України. Твердження скаржниці щодо недотримання судом першої інстанції встановленого статтею 258 КАС України строку розгляду справи у порядку спрощеного провадження не може мати своїм наслідком скасування судових рішень, адже не зумовлює висновку про їхню неправильність.
37.          Пунктом 2 частини першої статті 349 КАС України встановлено, що суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право скасувати судові рішення судів першої та (або) апеляційної інстанцій повністю або частково і передати справу повністю або частково на новий розгляд, зокрема за встановленою підсудністю або для продовження розгляду.
38.          Відповідно до частини першої статті 353 КАС України підставою для скасування ухвали судів першої та (або) апеляційної інстанцій і направлення справи для продовження розгляду є неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, що призвели до постановлення незаконної ухвали суду першої інстанції та (або) постанови суду апеляційної інстанції, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі.
39.          З огляду на зазначене Суд уважає передчасним висновок судів попередніх інстанцій про наявність підстав для закриття адміністративного провадження в справі, а тому касаційну скаргу слід задовольнити, ухвалу суду першої інстанції та постанову суду апеляційної інстанції скасувати з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.
40.          Керуючись статтями 3, 341, 345, 349, 353, 355, 356, 359 КАС України, Суд
ПОСТАНОВИВ:
41.          Задовольнити касаційну скаргу ОСОБА_1 .
42.          Скасувати ухвалу Кіровоградського окружного адміністративного суду від 17 січня 2022 року та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 17 травня 2022 року, а справу №580/6716/21 направити до Кіровоградського окружного адміністративного суду для продовження розгляду.
43.          Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та не може бути оскаржена.
Суддя-доповідач:                                                                                О.Р. Радишевська
Судді:                                                                                                    О.В. Кашпур
                                                                                                    В.Е. Мацедонська