ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 640/31759/21                                        Прізвище судді (суддів) першої інстанції: 
                                                                                                                 Шевченко Н.М.

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М   У К Р А Ї Н И

27 квітня 2023 року                                                                                            м. Київ
          
Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
головуючого - судді           Костюк Л.О.;                    
суддів:                                 Бужак Н.П., Кобаля М.І.,
розглянувши в порядку письмового провадження в залі суду апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - Ночвая Дмитра Миколайовича на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 08 листопада 2022 року (розглянута за правилами спрощеного позовного провадження в письмовому порядку, м. Київ, дата складання повного тексту рішення - відсутня) у справі за адміністративним позовом Головного управління ДПС у м. Києві до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу,

В С Т А Н О В И Л А:
У листопаді 2021 року, Головне управління ДПС у м. Києві (далі - позивач) звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Головного ОСОБА_1 (далі - позивач) в якому просить:
- стягнути з ОСОБА_1 податковий борг в сумі 503 486, 05 грн.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив про наявність податкового боргу, що виник у зв`язку з несплатою відповідачем сум податкових зобов`язань, нарахованих контролюючим органом, згідно з прийнятими ППР.
Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 08 листопада 2022 року адміністративний позов задоволено.
Стягнено з ОСОБА_1 податковий борг у розмірі 503 486,05 (п`ятсот три тисячі чотириста вісімдесят шість) гривень 05 копійок.
Не погоджуючись з вказаною постановою, представником відповідача подано апеляційну скаргу, в якій просить суд скасувати рішення з мотивів неповного з`ясування судом першої інстанції обставин, що мають значення для справи, невідповідності висновків суду першої інстанції обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.
Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Згідно до вимог викладених в апеляційній скарзі апелянт не просив розглядати справу за його участю.
Ухвалами Шостого апеляційного адміністративного суду від 03 квітня 2023 року розгляд апеляційної скарги призначеного у порядку письмового провадження з 27 квітня 2023 року.
26 квітня 2023 року через систему «Електронний суд» до Шостого апеляційного адміністративного суду надійшло від представником  ОСОБА_1   - Ночваєм Дмитром Миколайовичем подано клопотання про розгляд справи за участю сторони.
Надаючи оцінку зазначеному вище клопотанню колегія суддів зазначає наступне.
Так, відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).
Перевіривши матеріали справи, апеляційну скаргу та подане клопотання, колегія суддів вважає за необхідне відмовити у задоволенні клопотання про проведення розгляду апеляційної за участю сторін у відкритому судовому засіданні та апеляційний розгляд проводити в порядку письмово провадження, як це передбачено ст. 311 КАС України.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).
З огляду на викладене, колегія суддів визнала за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження, як це передбачено ст. 311 КАС України.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, колегія суддів дійшла наступного висновку, що апеляційні скарги не підлягає задоволенню та погоджується з висновком суду першої інстанції щодо задоволення позовних вимог, з огляду на наступне.
Як встановлено судом першої інстанції, що за результатами проведеної контролюючим органом перевірки, відповідачу направлено ППР № 0022894202 від 16.03.2020, № 0022904202 від 16.03.2020, № 0022914202 від 16.03.2020, № 0022894202 від 16.03.2020, № 0022924202 від 16.03.2020, якими нараховані грошові зобов`язання з ПДФО та військового збору на суму прощеного банком боргу за кредитним договором.
За висновком суду, нараховані згаданими податковими повідомленнями-рішеннями суми грошового зобов`язання є узгодженими відповідно до ст. 56 ПК України, та набули статусу податкового боргу.
У подальшому, контролюючим органом донараховано пеню на збільшені суми грошового зобов`язання.
Відповідно до п. 59.1 ст. 59 ПК України у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.
Податкова вимога форми «Ф» № 21183-13 від 08.04.2021 надіслана відповідачу, якою платника податків повідомлено, що станом на 07.04.2021 податковий борг становиі 503 486,05 грн.
Надаючи правову оцінку обставинам та матеріалам справи, а також наданим додатковим поясненням та запереченням сторін, колегія суддів зазначає наступне.
Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
За приписами ст. 67 Конституції України кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.
Частинами 1- 2 ст. 7 КАС України встановлено, що суд вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, визначені Конституцією та законами України.
Відповідно до пп. 20.1.34 п. 21.1 ст. 21 ПК України, Контролюючі органи мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини.
Відповідно до пп. 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 ПК України, податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.
Зі змісту пп. 54.3.1 п. 54.3 ст. 54 ПК України контролюючий орган зобов`язаний самостійно визначити суму грошових зобов`язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, якщо дані перевірок результатів діяльності платника податків, крім електронної перевірки, свідчать про заниження або завищення суми його податкових зобов`язань, суми бюджетного відшкодування та/або від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, заявлених у податкових (митних) деклараціях, уточнюючих розрахунках.
Згідно до пп. 14.1.157 п. 14.1 ст. 14 ПК України податкове повідомлення-рішення - письмове повідомлення контролюючого органу (рішення) про обов`язок платника податків сплатити суму грошового зобов`язання, визначену контролюючим органом у випадках, передбачених цим Кодексом та іншими законодавчими актами, контроль за виконанням яких покладено на контролюючі органи, або внести відповідні зміни до податкової звітності.
Таким чином, у разі визначення контролюючим органом суми грошових зобов`язань, зокрема, за результатами перевірок, платнику податків надсилається податкове повідомлення-рішення.
Із матеріалів справи убачається, за результатами проведеної контролюючим органом перевірки, відповідачу направлено ППР № 0022894202 від 16.03.2020, № 0022904202 від 16.03.2020, № 0022914202 від 16.03.2020, № 0022894202 від 16.03.2020, № 0022924202 від 16.03.2020, якими нараховані грошові зобов`язання з ПДФО та військового збору на суму прощеного банком боргу за кредитним договором.
Відповідно до п. п. 56.1, 56.3 ст. 56 ПК України, рішення, прийняті контролюючим органом, можуть бути оскаржені в адміністративному або судовому порядку. Скарга подається до контролюючого органу вищого рівня у письмовій формі (за потреби - з належним чином засвідченими копіями документів, розрахунками та доказами, які платник податків вважає за потрібне надати з урахуванням вимог пункту 44.6 статті 44 цього Кодексу) протягом 10 робочих днів, що настають за днем отримання платником податків податкового повідомлення-рішення або іншого рішення контролюючого органу, що оскаржується.
Процедура адміністративного оскарження закінчується днем, наступним за останнім днем строку, передбаченого для подання скарги на податкове повідомлення-рішення або будь-яке інше рішення відповідного контролюючого органу у разі, коли така скарга не була подана у зазначений строк (пп. 56.17.1 п. 56.17 ст. 56 Податкового кодексу України).
День закінчення процедури адміністративного оскарження вважається днем узгодження грошового зобов`язання платника податків (пп. 56.17.5 п. 56.17 ст. 56 Податкового кодексу України).
Матеріали справи не містять жодного пояснення відповідача та доказу оскарження згаданих податкових повідомлень-рішень в адміністративному та/або судовому порядку, окрім несвоєчасно поданого зустрічного позову.
За висновком суду, нараховані згаданими податковими повідомленнями-рішеннями суми грошового зобов`язання є узгодженими відповідно до ст. 56 ПК України, та набули статусу податкового боргу.
У подальшому, контролюючим органом донараховано пеню на збільшені суми грошового зобов`язання.
Відповідно до п. 59.1 ст. 59 ПК України у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.
Податкова вимога форми «Ф» № 21183-13 від 08.04.2021 надіслана відповідачу, якою платника податків повідомлено, що станом на 07.04.2021 податковий борг становить 503 486,05 грн.
За висновком суду, ГУ ДПС у м. Києві підтвердило наявність податкового боргу ОСОБА_1 у заявленому до стягнення розмірі.
На дату ухвалення рішення у матеріалах справи відсутні докази зменшення або часткового погашення податкового боргу.
На вимогу суду позивачем надані актуальні відомості з ІКПП відповідача, за змістом яких, податковий борг не зменшився, вимога не відкликалась.
Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Зважаючи на те, що відповідачем не надано відзиву на позовну заяву, разом з тим - доказів щодо повного або часткового погашення податкового боргу, або оскарження податкових повідомлень-рішень у адміністративному та/або судовому порядку; враховуючи те, що позивачем доведено факт узгодженості грошових зобов`язань, як наслідок - наявності податкового боргу ОСОБА_1 у розмірі 503 486, 05 грн.
Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції в повній мірі досліджено обставини справи на підставі яких суд першої інстанції прийшов до правильного висновку, що , позовні вимоги Головного управління ДПС у м. Києві підлягають задоволенню.
Відповідно до статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. 
Згідно з ч. 2 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень   та   у спосіб, що визначені   Конституцією   та   законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод   та   інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Згідно з ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.
Зі змісту частин 1-4 ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права, обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.
Доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду попередньої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.                    
Згідно з п.1 ч.1 ст.315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.
Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.                    
З урахуванням вище викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права і підстав для його скасування не вбачається, апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а постанова суду першої інстанції - без змін.
Керуючись ст.ст. 241, 242, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - Ночвая Дмитра Миколайовича - залишити без задоволення, а рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 08 листопада 2022 року - без змін.  
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та не підлягає касаційному оскарженню.  

Головуючий суддя:                                                                      Л.О. Костюк          

Судді:                                                                                          Н.П. Бужак

          М.І. Кобаль