ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
09 травня 2023 року           справа №200/3439/22 

м. Дніпро

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Сіваченка І.В., суддів: Гаврищук Т.Г., Блохіна А.А., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 17 січня 2023 року (повне судове рішення складено 17 січня 2023 року) у справі № 200/3439/22 (суддя в І інстанції Череповський Є.В.) за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,   
                                                
                                                          УСТАНОВИВ:

У лютому 2022 року представник ОСОБА_1 , адвокат Рамазанов Р.Р., звернувся до суду із позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (далі – ГУ ПФУ в Донецькій області) про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії, в якій просив:
визнати протиправним і скасувати рішення ГУ ПФУ в Донецькій області від 25 серпня 2021 року про відмову ОСОБА_1 у виплаті недоотриманої пенсії після смерті батька ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 ;
зобов`язати ГУ ПФУ в Донецькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 23.04.2021, зареєстровану за № 2666 про виплату недоотриманої пенсії після смерті батька ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , з урахуванням висновків суду про те, що відповідач повинен виплатити позивачу вказану недоотриману пенсію шляхом переказу коштів одержувачу без відкриття рахунка через банк, який є уповноваженим на провадження розрахунково-касових операцій з коштами Пенсійного фонду України.
Позовні вимоги мотивовані тим, що позивач є внутрішньо-переміщеною особою, 23 квітня 2021 року позивач звернулася до відповідача із заявою про виплату недоотриманої пенсії за померлого батька, але відповідач, рішенням від 25 серпня 2021 року, відмовив позивачу у виплаті пенсії, оскільки позивач не надала заяву про відкритий рахунок в АТ «Ощадбанк». На повторне звернення позивача щодо виплати успадкованої пенсії відповідач знову надіслала копію рішення від 23.04.2021 листом від 21.09.2021 № 0500-1509-8/73140 з повідомленням про те, що у виплаті пенсії відмовлено через ненадання заяви про відкритий рахунок в АТ «Ощадбанк». Департамент пенсійного забезпечення Пенсійного фонду України листом – роз`ясненням від 02.11.2021 № 31747-32429/Т-03/8-2800/21 повідомив позивача про те, що перерахування недоотриманої пенсії здійснюється на ім`я та рахунок особи, яка згідно із законодавством має право на зазначену виплату (член сім`ї померлого пенсіонера або особа, визначена нотаріусом у свідоцтві про право на спадщину). За інформацією відповідача, позивачу відмовлено у виплаті недоотриманої пенсії ОСОБА_2 за заявою від 23.04.2021, у зв`язку з відсутністю реквізитів рахунку, відкритого в АТ «Ощадбанк» на ім`я позивача. Також повідомлено про те, що питання виплати недоотриманої пенсії ОСОБА_2 буде вирішено після подання до будь-якого сервісного центру Пенсійного фонду України заяви про виплату недоотриманої пенсії ОСОБА_2 за формою, визначеною Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України від 09.07.2003 № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі – Закон № 1058-IV), затвердженим постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 27.12.2005 за № 1566/11846, з реквізитами рахунку позивача, відкритого в АТ «Ощадбанк». 
З таким рішенням позивач не погодилась, а тому через свого представника звернулась до суду. 

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 17 січня 2023 року позов задоволено.
Визнано протиправним та скасовано рішення ГУ ПФУ в Донецькій області від 25 серпня 2021 року про відмову ОСОБА_1 у виплаті недоотриманої пенсії після смерті батька ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Зобов`язано відповідача повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 23.04.2021, зареєстровану за № 2666 про виплату недоотриманої пенсії після смерті батька ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , з урахуванням висновків суду.

Не погодившись з таким судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати рішення місцевого суду, прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права. 
В обґрунтування апеляційної скарги наголошено на тому, що позивач звернулася до управління із заявою про виплату недоотриманої пенсії за померлого батька.
У заяві про виплату недоотриманої пенсії та доданих до неї документах не зазначено, що у одержувача відсутній рахунок, відкритий в АТ «Ощадбанк».
Представник за довіреністю Рамазанов Р.Р. надав власну заяву, складену до заяви про виплату недоотриманої пенсії від 23.04.2021 із реквізитами свого поточного рахунку для отримання виплати недоотриманої пенсії ОСОБА_2 на своє ім`я.
Рішенням відповідача від 25.08.2021 було відмовлено у виплаті недоотриманої пенсії померлого у зв`язку з тим, що позивачем не відкрито рахунок в АТ «Ощадбанк» для отримання таких виплат.
Питання виплати недоотриманої пенсії ОСОБА_2 , за формою визначеною додатком 4 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону № 1058-IV, з реквізитами рахунку спадкоємця, відкритого в АТ «Ощадбанк» або зазначення у заяві про відсутність у спадкоємця поточного рахунку в АТ «Ощадбанк».

У відзиві на апеляційну скаргу позивачем висловлено згоду з рішенням місцевого суду та прохання залишити апеляційну скаргу без змін.

Справу розглянуто в порядку письмового провадження у відповідності до ст. 311 КАС України. 

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги.
Суд апеляційної інстанції, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, вважає за необхідне вимоги, викладені в апеляційній скарзі, задовольнити частково, з таких підстав.

Судами встановлено, що ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , згідно паспорту серії НОМЕР_2 є громадянином України.
Відповідно до довідки від 22.03.2021 №1427-5000348720 є внутрішньо переміщеною особою, фактичне місце проживання: АДРЕСА_2 .
Відповідно до свідоцтва про народження НОМЕР_3 від 07.04.1971 ОСОБА_3 є дочкою ОСОБА_2 .
Відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу НОМЕР_4 ОСОБА_3 змінила своє прізвище на « ОСОБА_4 ».
Згідно свідоцтва про смерть серія НОМЕР_5 ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , актовий запис №1102.
Відповідно до витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі зареєстровано спадкову справу №66991820, спадкодавець ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , м. Макіївка, Донецька область.
Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом ОСОБА_1 є спадкоємцем недоотриманої пенсії в сумі 343 130,51 грн належної спадкодавцеві, що підтверджено повідомленням, виданим Покровським об`єднаним управлінням Пенсійного фонду України Донецької області 31.12.2020 за №0581-05-8/22702.
23.04.2021 позивачем було подано заяву № 2666 про виплату недоотриманої пенсії померлого батька. До заяви було додано наступні документи: копія паспорту позивача, картка фізичної особи-платника податків позивача, довідка про взяття на облік ВПО Позивача, свідоцтво про право на спадщину, витяг про реєстрацію в Спадковому реєстрі, копія свідоцтва про смерть, довіреність, копія паспорту ОСОБА_5 , копія довідки про реєстрацію місця проживання ОСОБА_5 , картка фізичної особи-платника податків ОСОБА_5 , заява ОСОБА_5 про виплату коштів на рахунок в АТ «Ощадбанк» відкритий на ім`я ОСОБА_5 .
Вказана заява була подана адвокатом Рамазановим В.В. на підставі довіреності №НМН341731 від 23.03.2021.
Рішенням від 25.08.2021 позивачу було відмовлено у виплаті недоодержаної пенсії за померлого ОСОБА_2 , так як позивач не надала заяву про відкритий рахунок в АТ «Ощадбанк».
30.07.2021 позивач звернулася до Відділу обслуговування громадян №6 щодо оформлення та виплати недоотриманої пенсії.
Листом від 21.09.2021 позивачу було повідомлено, що заяву від 23.04.2021 про виплату недоодержаної пенсії померлого ОСОБА_2 , було розглянуто, та за результатом розгляду якої було відмовлено у виплаті недоодержаної пенсії за померлого ОСОБА_2 , так як позивач не надала заяву про відкритий рахунок в АТ «Ощадбанк».
01.10.2021 позивачем було подано скаргу на рішення від 25.08.2021, яким було відмовлено у виплаті недоодержаної пенсії за померлого ОСОБА_2 , в якому позивач просив визнати рішення від 25.08.2021 таким, що суперечить законодавству та скасувати його і зобов`язати відповідача повторно розглянути заяву від 23.04.2021 про виплату недоотриманої пенсії померлого ОСОБА_2 та винести рішення про оформлення та виплату такої пенсії.
Рішенням Пенсійного фонду України про результати розгляду скарги позивача від 17.12.2021 вирішено скаргу позивача щодо скасування рішення ГУ ПФУ в Донецькій області від 25.08.2021 про відмову у виплаті недоотриманої пенсії ОСОБА_2 за заявою ОСОБА_1 від 23.04.2021 залишити без задоволення. Зокрема в рішенні також було зазначено, що одержувачем недоотриманої пенсії ОСОБА_2 є саме ОСОБА_1 , проте, у заяві про виплату недоотриманої пенсії та доданих до неї документів, не зазначено, що у одержувача відсутній поточний рахунок в АТ «Ощадбанк». Представник за довіреністю ОСОБА_6 надав власну заяву, складену до заяви про виплату недоотриманої пенсії від 23.04.2021, із реквізитами свого поточного рахунку для отримання виплати пенсії ОСОБА_2 на своє ім`я. Вказана обставина не є спірною та сторонами не заперечується. 
Суд першої інстанції, задовольняючи позовні вимоги, зазначив, що позивач не позбавлена права на отримання  недоотриманої пенсії  на особистий поточний рахунок, відкритий в уповноважених банках. Отже, після надходження до відповідача відповідних відомостей щодо відкритих рахунків позивача  в уповноважених банках, на які необхідно виплатити недоотриману пенсію, або відсутності таких рахунків, відповідач матиме можливість здійснити відповідні виплати в спосіб, передбачений Порядком № 1596.
Проте, сама по собі відсутність відкритого рахунку в уповноваженому банку, відповідно до чинного законодавства не є підставою для прийняття суб`єктом владних повноважень рішення про відмову у оформленні та виплаті недоотриманої пенсії. Відсутність відповідного рахунку буде лише перешкодою для виконання такого рішення.
Враховуючи наведене, місцевий суд дійшов висновку про відсутність обґрунтованих обставин для відмови позивачу у виплаті недоотриманої пенсії її батька з підстав не надання довідки про відкритий рахунок в уповноваженому банку.

Однак, суд першої інстанції не врахував наступне. 
Між сторонами відсутній спір, що відповідно до повідомлення Покровського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області 31.12.2020 за №0581-05-8/22702 недоотримана пенсія ОСОБА_2 складає 343 130,51 грн.
Як встановлено з матеріалів справи, позивач – ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 є  донькою ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що складено актовий запис № 1102 від 17 грудня 2022 року (а.с.15).
Згідно витягу про реєстрацію, в Спадковому реєстрі № 63010867 відкрито спадкову справу № 66991820, дата заведення 22.12.2020 року (а.с.16). 
Відповідно до свідоцтва про право на спадщину приватний нотаріус ОСОБА_7 посвідчила, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання зареєстроване за адресою: АДРЕСА_1 , батько якої ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , є спадкоємцем недоотриманої пенсії в сумі 343 130,51 грн, що підтверджено повідомленням Покровським об`єднаним управлінням Пенсійного фонду України Донецької області Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області. Спадкова справа № 181/2020 (а.с.17).
Стаття 46 Конституції України визначає, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом, визначає Закон № 1058-IV.
Згідно зі ст. 1 Закону № 1058-IV, пенсія - щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим   Законом   пенсійного віку чи визнання її особою з інвалідністю, або отримують члени її сім`ї у випадках, визначених цим Законом.
Статтею 9 Закону № 1058-IV передбачено, що відповідно до цього Закону в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.
Частиною першою статті 1227 Цивільного кодексу України визначено, що суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомог у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини.
Питання виплати недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонера врегульовані статтею 52 Закону № 1058-IV.
Згідно з частиною першою статті 52 Закону № 1058-IV сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, виплачується - по місяць смерті включно членам його сім`ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, у тому числі непрацездатним членам сім`ї, зазначеним у частині другій статті 36 цього Закону, які знаходилися на його утриманні, незалежно від того, проживали вони разом з померлим пенсіонером чи не проживали.
Члени сім`ї, зазначені в частині першій цієї статті, повинні звернутися за виплатою суми пенсії померлого пенсіонера протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.
У разі звернення кількох членів сім`ї, які мають право на отримання суми пенсії, зазначеної у частині першій цієї статті, належна їм відповідно до цієї статті сума пенсії ділиться між ними порівну.
У разі відсутності членів сім`ї, зазначених у частині першій цієї статті, або у разі не звернення ними за виплатою вказаної суми в установлений частиною другою цієї статті строк сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, входить до складу спадщини.
Вищевказана норма  закону  кореспондується зі  статтею 91 Закону України «Про пенсійне забезпечення» № 1788-XII від 05.11.1991, згідно якої суми пенсії, що належали пенсіонерові і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, передаються членам його сім`ї, а в разі їх відсутності - входять до складу спадщини.
При зверненні кількох членів сім`ї належна їм сума пенсії ділиться між ними порівну.
Зазначені суми виплачуються, якщо звернення за ними надійшли не пізніше 6 місяців після смерті пенсіонера.
Згідно з частинами першою, другою статті 1220 Цивільного кодексу України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу).
Абзацами першим та другим пункту 1.1 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року № 22-1 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 07 липня 2014 року № 13-1) та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 27 грудня 2005 року за № 1566/11846 (далі - Порядок № 22-1) встановлено, що заява про виплату недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонера (додаток 4) подається заявником до територіального органу Пенсійного фонду України (далі - орган, що призначає пенсію) через структурний підрозділ, який здійснює прийом та обслуговування осіб (далі - сервісний центр).
Заява про призначення, перерахунок пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший, припинення перерахування пенсії на поточний рахунок пенсіонера в банку та отримання пенсії за місцем фактичного проживання, виплату частини пенсії на непрацездатних членів сім`ї особи, яка перебуває на повному державному утриманні, переведення виплати пенсії за новим місцем проживання, працевлаштування (звільнення), початок (припинення) діяльності, пов`язаної з отриманням доходу, що є базою нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, виплату недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонера може подаватись заявником разом зі сканованими копіями документів, які відповідають оригіналам документів та придатні для сприйняття їх змісту (мають містити чітке зображення повного складу тексту документа та його реквізитів), через вебпортал електронних послуг Пенсійного фонду України (далі - вебпортал) з використанням кваліфікованого електронного підпису або електронної системи BankID відповідно до Положення про організацію прийому та обслуговування осіб, які звертаються до органів Пенсійного фонду України, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 30 липня 2015 року № 13-1, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 18 серпня 2015 року за № 991/27436.
Відповідно до пункту 1.3 Порядку № 22-1 заява про виплату недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонера може бути подана представником заявника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.
За приписами пункту 1.9 Порядку № 22-1 днем звернення за виплатою недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонера вважається день прийняття органом, що призначає пенсію, заяви з усіма необхідними документами (у разі подання заяви через вебпортал - дата реєстрації заяви зі сканованими копіями документів, які відповідають оригіналам документів та придатні для сприйняття їх змісту (мають містити чітке зображення повного складу тексту документа та його реквізитів).
З матеріалів справи встановлено, що ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , актовий запис №1102, із заявою про виплату недоотриманої пенсії позивач звернулась 23.04.2021 через свого представника, який діє на підставі довіреності № НМН341731 від 23.03.2021.
Абзацами першим, третім пункту 2.26 Порядку № 22-1 передбачено, що для виплати недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонера до органу, що призначає пенсію, в якому перебував на обліку померлий пенсіонер, надається свідоцтво про смерть, документи, які підтверджують родинні стосунки, документ, що посвідчує особу заявника. Члени сім`ї надають паспорт або інші документи, які підтверджують проживання з пенсіонером на день його смерті.
Для виплати недоотриманої пенсії, яка ввійшла до складу спадщини, у зв`язку з відсутністю членів сім`ї або в разі незвернення ними за виплатою вказаної суми протягом шести місяців з дня відкриття спадщини до органу, що призначає пенсію, в якому перебував на обліку померлий пенсіонер, надається документ, що посвідчує особу заявника, свідоцтво про смерть, свідоцтво про право на спадщину (абзац четвертий пункту 2.26 Порядку №22-1).
За документ, що засвідчує родинні стосунки, приймаються паспорт, свідоцтво про народження, свідоцтво про шлюб, довідки про склад сім`ї, а також рішення суду (пункт 2.16 Порядку № 22-1).
За документ, що засвідчує місце проживання особи, приймаються: паспорт або документ відповідних органів з місця проживання (реєстрації), у тому числі органів місцевого самоврядування. Іноземці та особи без громадянства подають також посвідку на постійне проживання (пункт 2.22 Порядку № 22-1).
Отже, згідно з наведеними приписами чинного законодавства, що регулюють спірні правовідносини, суми недоотриманої пенсії виплачуються членам сім`ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, у тому числі непрацездатним членам сім`ї, зазначеним у частині другій статті 36 цього Закону, якщо відповідне звернення надійшло не пізніше 6 місяців після смерті пенсіонера, а у разі відсутності членів сім`ї, або у разі не звернення ними за виплатою вказаної суми в шестимісячний строк сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, входить до складу спадщини.

Відповідно до ст. 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Повноваження адміністративних судів щодо розгляду справ адміністративної юрисдикції, порядок звернення до адміністративних судів і порядок здійснення адміністративного судочинства визначаються КАС України. 
Згідно частини 1 статті 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, у спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.
Вжитий у цій процесуальній нормі термін "суб`єкт владних повноважень" позначає орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг; «публічно-правовий спір» - спір, у якому, зокрема, хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій (стаття 4 КАС).
З аналізу наведених норм права вбачається, що КАС України регламентує порядок розгляду не всіх публічно-правових спорів, а лише тих, які виникають у результаті здійснення суб`єктом владних повноважень управлінських функцій і розгляд яких безпосередньо не віднесено до підсудності інших судів. Не поширюють свою дію ці положення на правові ситуації, що вимагають інших юрисдикційних форм захисту від стверджувальних порушень прав чи інтересів.
Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, в якому розглядається визначена категорія справ.
Статтею 19 Цивільного процесуального кодексу України (далі – ЦПК України) визначено, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Суди розглядають у порядку цивільного судочинства також вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав, якщо цей спір підлягає розгляду в місцевому загальному суді і переданий на його розгляд з такими вимогами.
З аналізу вимог ЦПК України та КАС України можна зробити висновок, що не є публічно-правовим і розглядається у порядку цивільного судочинства спір між органом державної влади та/або органом місцевого самоврядування (суб`єктом владних повноважень) як суб`єктом публічного права та суб`єктом приватного права, в якому управлінські дії суб`єкта владних повноважень спрямовані на виникнення, зміну або припинення цивільних прав фізичної особи.
У такому випадку - це спір про право цивільне, незважаючи на те, що у спорі бере участь суб`єкт публічного права, а спірні правовідносини врегульовано нормами цивільного права.
Статтею 1218 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Відповідно до статті 1227 ЦК України суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліменти, допомоги у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а в разі їх відсутності - входять до складу спадщини.
Таким чином, аналіз статей 1218, 1227 ЦК України свідчить, що законодавець не забороняє спадкування права на отримання нарахованої, але не одержаних виплат.
З урахуванням викладеного, суд апеляційної інстанції вважає, що цей спір обумовлений порушенням приватного права позивача. Тобто, між сторонами існує спір про право, цей спір є приватно-правовим і не пов`язаний із захистом прав, свобод чи інтересів позивача у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єкта владних повноважень, що виключає його розгляд за правилами адміністративного судочинства.
Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного суду від 12.02.2020 у справі № 638/11604/19.
Отже, цей спір не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства, оскільки носить приватноправовий характер, який обумовлений порушенням приватного права спадкоємця на отримання коштів та має вирішуватися загальними судами у порядку цивільного судочинства. 
Отже, суд першої інстанції допустив порушення норм процесуального права.
Згідно п.3 ч.1 ст.315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і у відповідній частині закрити провадження у справі повністю або частково або залишити позовну заяву без розгляду повністю або частково.
Відповідно до ч.1 ст.319 КАС України судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню повністю або частково в апеляційному порядку і провадження у справі закривається у відповідній частині з підстав, встановлених статтею 238 цього Кодексу.
Порушення правил юрисдикції адміністративних судів, встановлених статтею 19, є обов`язковою підставою для скасування рішення із закриттям провадження незалежно від доводів апеляційної скарги.
Зважаючи на допущені порушення судом першої інстанції норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення справи, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для скасування судового рішення та закриття провадження у справі.
Витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані зі сплатою судового збору, за діючим процесуальним законодавством відшкодуванню не підлягають.
Керуючись статтями 250, 310, 315, 319, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України,         

                                                              ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області – задовольнити частково.
Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 17 січня 2023 року у справі № 200/3439/22 – скасувати.
Провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії – закрити.
Повне судове рішення – 09 травня 2023 року.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому статтею 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя                                                                       І. В. Сіваченко

Судді                                                                                  А. А. Блохін
                                                                                                                                                                                                                                      Т. Г. Гаврищук