ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 травня 2023 року

м. Київ
справа № 500/5605/21
провадження № К/990/12644/23 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: судді-доповідача Коваленко Н.В., суддів: Берназюка Я.О., Стрелець Т.Г., розглянувши у порядку письмового провадження справу за позовом ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області про зобов`язання вчинити певні дії, за касаційною скаргою ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 на постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду у складі колегії суддів: Довгополова О.М., Гудима Л.Я., Святецького В.В. від 21 лютого 2023 року, 

УСТАНОВИВ:

Вступ

Відповідачка в інтересах неповнолітнього сина отримує пенсію у зв`язку з втратою годувальника, розмір якої після проведених перерахунків склав 5361,67 грн. Позивачка в інтересах неповнолітнього сина звернулась до відповідача з заявою про призначення пенсії у зв`язку із втратою годувальника в розмірі 50% від отриманого годувальником розміру довічного грошового утримання судді у відставці, яке складало 107286,08 грн. відповідач відмовив у призначенні пенсії у зв`язку із втратою годувальника в розмірі 50% від отриманого годувальником розміру довічного грошового утримання судді у відставці. Уважаючи відмову відповідача у перерахунку та виплаті пенсії у зв`язку з втратою годувальника у розмірі 50% від суми щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці протиправною, позивачка в інтересах неповнолітнього сина, звернулась до суду з позовом.

Зважаючи на встановлені обставини справи, доводи учасників справи, вирішуючи справу, Суду слід дати відповідь на такі питання: 1) чи є довічне грошове утримання судді у відставці видом пенсії?          2) чи є розмір  довічного грошового утримання судді у відставці базовою величиною при розрахунку розміру пенсії у зв`язку з втратою годувальника?

ІСТОРІЯ СПРАВИ

Короткий зміст позовних вимог

1. ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області про зобов`язання вчинити певні дії, у якому просила:
- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області щодо відмови у перерахунку та виплаті пенсії у зв`язку з втратою годувальника                 ОСОБА_1 в інтересах неповнолітнього сина ОСОБА_2 , у розмірі 50% від суми щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_3 , що становить 53643,04 грн без обмеження максимального (граничного) розміру;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області здійснити перерахунок та виплату пенсії у зв`язку з втратою годувальника ОСОБА_1 в інтересах неповнолітнього сина, ОСОБА_2 , у розмірі 50% від суми щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_3 , що становить 53643,04 грн без обмеження максимального (граничного) розміру з 11 квітня 2021 року з урахування фактично виплачених сум.

Короткий зміст рішень судів першої та апеляційної інстанцій

2. Рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду від 23 листопада 2021 року позовні вимоги ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 було задоволено частково.
Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області щодо відмови у перерахунку та виплаті пенсії у зв`язку з втратою годувальника                ОСОБА_1 в інтересах неповнолітнього сина ОСОБА_2 , у розмірі 50% від суми щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_3 .
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області здійснити перерахунок та виплату пенсії у зв`язку з втратою годувальника ОСОБА_1 в інтересах неповнолітнього сина ОСОБА_2 , у розмірі 50% від суми щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_3 з 11 квітня 2021 року з урахування фактично виплачених сум.
В іншій частині позовних вимог відмовлено. 

3. Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається із заробітку чи пенсії годувальника, тобто в залежності від того доходу, який мав годувальник на час настання смерті.

4. Оскільки отримувана годувальником сума щомісячного грошового утримання судді у відставці призначена на законних підставах та була регулярною виплатою, яка за правовою природою прирівняна до пенсійної виплати за рахунок державних коштів, а тому не врахування відповідачем розміру доходу годувальника на час настання смерті призвело до того, що сама суть права позивача на отримання пенсії по втраті годувальника була зведена нанівець, що безсумнівно становить «особистий та надмірний тягар» для позивача, яка маючи на утриманні неповнолітнього сина, втратила матеріальну підтримку в зв`язку зі смертю чоловіка, залишилась без можливості отримання матеріального забезпечення по втраті годувальника, гарантованого національним законодавством.

5. Відмовляючи у задоволенні позовної  вимоги про здійснення перерахунку та виплати пенсії у зв`язку з втратою годувальника без обмеження максимального (граничного) розміру, суд першої інстанції виходив з того, що  обмеження максимального розміру такої пенсії не застосовуються, оскільки, відповідно до статті 27 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», воно встановлене для пенсії за віком.

6. Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 21 лютого 2023 року рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від  23 листопада 2021 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 відмовлено.

7. Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд апеляційної інстанції виходив з того, що виплата довічного грошового утримання нерозривно пов`язана з конституційно визначеним статусом професійного судді, не є видом пенсії у розумінні законодавства, а відтак її розмір не може бути базовою величиною при розрахунку розміру пенсії у зв`язку з втратою годувальника, у випадку призначенні такої пенсійної виплати непрацездатним членам сім`ї судді.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

8. Не погоджуючись із рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 звернулась із касаційною скаргою, у якій просить скасувати рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 23 листопада 2021 року та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 21 лютого 2023 року, та ухвалити нове рішення,  яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

СТИСЛИЙ ВИКЛАД ОБСТАВИН СПРАВИ, УСТАНОВЛЕНИХ СУДАМИ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ

9. Судами попередніх інстанцій установлено, що згідно свідоцтва про народження                                     серії НОМЕР_1 ОСОБА_3 є батьком ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

10. Відповідно до рішення Вищої ради юстиції від 08.12.2016 року № 3084/0/15-16 ОСОБА_3 звільнено у відставку з посади судді апеляційного суду Тернопільської області.

11. Відповідно до свідоцтва про смерть від 12 квітня 2021 року серії НОМЕР_2 ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , про що вчинено актовий запис № 902.

12. 28 квітня 2021 року позивач звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області із заявою про призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника, за результатами якої відповідач призначив пенсію у зв`язку з втратою годувальника з 11 квітня 2021 року, розмір якої після проведених перерахунків склав 5361,67 грн.

13. 06 червня 2021 року ОСОБА_1 , в інтересах малолітнього сина ОСОБА_2 звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області з заявою про призначення пенсії у зв`язку із втратою годувальника в розмірі 50% від отриманого годувальником розміру довічного грошового утримання судді у відставці, ОСОБА_3 , який відповідно до довідки Тернопільського апеляційного суду від 05 березня 2020 року № 01-17/78/2020 складає                       107286,08 грн.

14. Листом від 14 липня 2021 року № 3842-3669/1-02/8-1900/21 Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області повідомило позивачку про те, що їй з 11 квітня 2021 року призначено пенсію у зв`язку із втратою годувальника на неповнолітнього сина ОСОБА_2 у розмірі 5361,67 грн. Пенсію у новому розмірі та доплату за період з 11 квітня 2021 року по 31 липня 2021 року у розмірі 5959,36 грн буде виплачено у виплатний період у серпні 2021 року.

15. Уважаючи дії Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області щодо відмови у перерахунку та виплаті пенсії у зв`язку з втратою годувальника ОСОБА_1 в інтересах неповнолітнього сина, ОСОБА_2 , у розмірі 50% від суми щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_3 , що становить 53643,04 грн без обмеження максимального (граничного) розміру протиправними,   ОСОБА_1 в інтересах неповнолітнього сина, ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом.

ДОВОДИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

16. Касаційна скарга обґрунтована тим, що відповідно до частини першої статті 37 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» позивачка має право на отримання пенсії у зв`язку з втратою годувальника на неповнолітнього сина в розмірі 50% від розміру довічного грошового утримання судді у відставці, оскільки довічне грошове утримання судді у відставці є однією з форм соціального захисту суддів, а також членів їх сімей.

17. На думку скаржника, відповідач безпідставно обмежив позивача в праві отримувати пенсію у зв`язку з втратою годувальника через помилкову кваліфікацію пенсійними органами отримуваної померлим годувальником щомісячної грошової виплати (довічне грошове утримання судді у відставці), яка за своєю суттю, змістом і метою є тотожною до пенсійної виплати.

18. У контексті зазначеного скаржник посилається на неврахування судом апеляційної інстанції висновку, викладеного у постанові Верховного Суду від 21 грудня 2021 року у справі № 440/7341/20.

19. Відзиву на касаційну скаргу ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 на рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 23 листопада 2021 року та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 21 лютого 2023 року Головним управлінням Пенсійного фонду України в Тернопільській області не подано.

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

Релевантні джерела права

20. Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій визначено Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». 

21. Відповідно до статті 1 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» пенсія - щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її особою з інвалідністю, або отримують члени її сім`ї у випадках, визначених цим Законом.

22. Згідно з частиною першою статті 9 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» пенсія у зв`язку з втратою годувальника є різновидом пенсійних виплат.

23. Частиною першою статті 10 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» передбачено, що особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором.

24. Статтею 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» визначено умови призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника. Так, пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається непрацездатним членам сім`ї померлого годувальника, які були на його утриманні, за наявності в годувальника на день смерті страхового стажу, який був би необхідний йому для призначення пенсії по III групі інвалідності, а в разі смерті особи, яка виконала функцію донора анатомічних матеріалів людини, пенсіонера або осіб, зазначених у частині другій статті 32 цього Закону, а також у разі смерті (загибелі) особи внаслідок поранення, каліцтва, контузії чи інших ушкоджень здоров`я, одержаних під час участі у масових акціях громадського протесту в Україні з 21 листопада 2013 року по 21 лютого 2014 року за євроінтеграцію та проти режиму Януковича (Революції Гідності), - незалежно від тривалості страхового стажу. При цьому дітям пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається незалежно від того, чи були вони на утриманні годувальника.
Непрацездатними членами сім`ї вважаються:
1) чоловік (дружина), батько, мати, якщо вони є особами з інвалідністю або досягли пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону;
2) діти (у тому числі діти, які народилися до спливу 10 місяців з дня смерті годувальника) померлого годувальника, які не досягли 18 років або старші цього віку, якщо вони стали особами з інвалідністю до досягнення 18 років;
Діти, які навчаються за денною формою навчання у загальноосвітніх навчальних закладах системи загальної середньої освіти, а також професійно-технічних, вищих навчальних закладах (у тому числі у період між завершенням навчання в одному із зазначених навчальних закладів та вступом до іншого навчального закладу або у період між завершенням навчання за одним                               освітньо-кваліфікаційним рівнем та продовженням навчання за іншим за умови, що такий період не перевищує чотирьох місяців), - до закінчення такими дітьми навчальних закладів, але не довше ніж до досягнення ними 23 років, та діти-сироти - до досягнення ними 23 років незалежно від того, навчаються вони чи ні;
3) чоловік (дружина), а в разі їх відсутності - один з батьків або брат чи сестра, дідусь чи бабуся померлого годувальника незалежно від віку і працездатності, якщо він (вона) не працюють і зайняті доглядом за дитиною (дітьми) померлого годувальника до досягнення нею (ними) 8 років.     
До членів сім`ї, які вважаються такими, що були на утриманні померлого годувальника, відносяться особи, зазначені в частині другій цієї статті, якщо вони:
1) були на повному утриманні померлого годувальника;
2) одержували від померлого годувальника допомогу, що була для них постійним і основним джерелом засобів до існування.
Члени сім`ї померлого годувальника, для яких його допомога була постійним і основним джерелом засобів до існування, але які й самі одержували пенсію, мають право, за бажанням, перейти на пенсію у зв`язку з втратою годувальника.

25. Відповідно до частини першої статті 37 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається в розмірі: на одного непрацездатного члена сім`ї - 50 відсотків пенсії за віком померлого годувальника; на двох та більше непрацездатних членів сім`ї - 100 відсотків пенсії за віком померлого годувальника, що розподіляється між ними рівними частками.

26. Згідно із частиною першою статті 142 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від                 02 червня 2016 року № 1402-VIII судді, який вийшов у відставку, після досягнення чоловіками віку 62 років, жінками - пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», виплачується пенсія на умовах, визначених зазначеним Законом, або за його вибором щомісячне довічне грошове утримання. До досягнення зазначеного віку право на пенсію за віком або щомісячне довічне грошове утримання мають чоловіки 1955 року народження і старші після досягнення ними такого віку:
1) 61 рік - які народилися з 1 січня 1954 року по 31 грудня 1954 року;
2) 61 рік 6 місяців - які народилися з 1 січня 1955 року по 31 грудня 1955 року.

Оцінка доводів учасників справи і висновків судів першої та апеляційної інстанцій

27. Отже, пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається члену сім`ї померлого годувальника, для якого допомога померлого годувальника була постійним і основним джерелом засобів до існування, але який (члену сім`ї померлого) й сам одержував пенсію, за наявності бажання перейти на пенсію у зв`язку з втратою годувальника, в розмірі 50 відсотків пенсії за віком померлого годувальника. При цьому, отримання пенсії у зв`язку з втратою годувальника безпосередньо залежить від виду та розміру пенсійного забезпечення, що отримувала померла особа.

28. Базовою величиною для визначення розміру пенсії у зв`язку з втратою годувальника на підставі правових норм Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» є саме розмір пенсії за віком померлого годувальника, яку, як встановлено судами попередніх інстанцій ОСОБА_3 не отримував.

29. Питання пенсійного забезпечення членів сім`ї суддів, в тому числі, у випадку втрати годувальника, не врегульовано Законом України «Про судоустрій і статус суддів».

30. Статтею 46 Основного Закону за громадянами закріплено право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

31. Довічне грошове утримання судді не є видом пенсії у розумінні норм діючого національного законодавства.

32. З цього приводу колегія суддів зазначає, що призначення такої виплати передбачено нормами спеціального законодавства, яким, в контексті спірних правовідносин, є Закон України   «Про судоустрій і статус суддів», при цьому, вказаним Законом чітко визначено коло суб`єктів, які мають право на таке утримання, а саме - судді.

33. Конституційний Суд України неодноразово зазначав, що конституційний принцип незалежності суддів забезпечує важливу роль судової влади в механізмі захисту прав і свобод людини і громадянина та є запорукою реалізації права на судовий захист, передбаченого частиною першою статті 55 Основного Закону України; положення Конституції України стосовно незалежності суддів, яка є невід`ємним елементом статусу суддів та їх професійної діяльності, пов`язані з принципом поділу державної влади та обумовлені необхідністю забезпечувати основи конституційного ладу й права людини, гарантувати самостійність і незалежність судової влади; гарантії незалежності суддів як необхідні умови здійснення правосуддя неупередженим, безстороннім і справедливим судом встановлені у базових законах з питань судоустрою, судочинства, статусу суддів, мають конституційний зміст і разом з визначеними Основним Законом України складають єдину систему гарантій незалежності суддів та повинні бути реально забезпечені; конституційний статус судді дає підстави ставити до судді високі вимоги і зберігати довіру до його компетентності та неупередженості, передбачає надання йому в майбутньому статусу судді у відставці, що також є гарантією належного здійснення правосуддя (рішення від 08 червня 2016 року № 4-рп/2016, рішення від 20 березня 2002 року № 5-рп/2002, від 01 грудня 2004 року № 19-рп/2004, від 11 жовтня 2005 року № 8-рп/2005, від 22 травня 2008 року № 10-рп/2008 та від 03 червня 2013 року № 3-рп/2013).

34. У рішенні від 08 червня 2016 року № 4-рп/2016 Конституційний Суд України наголошував, що конституційний статус суддів, які здійснюють правосуддя, та суддів у відставці передбачає їх належне матеріальне забезпечення, яке повинне гарантувати здійснення справедливого, незалежного, неупередженого правосуддя.

35. У цьому ж рішенні Конституційний Суд України вказував, що щомісячне довічне грошове утримання є особливою формою матеріального забезпечення судді, полягає у гарантованій державою щомісячній грошовій виплаті, що слугує забезпеченню належного матеріального утримання судді після звільнення від виконання обов`язків (відставки), а також життєвого рівня, гідного його статусу.

36. Відтак, виплата довічного грошового утримання нерозривно пов`язана з конституційно визначеним статусом професійного судді, не є видом пенсії у розумінні законодавства, а відтак її розмір не може бути базовою величиною при розрахунку розміру пенсії у зв`язку з втратою годувальника, у випадку призначення такої пенсійної виплати непрацездатним членам сім`ї судді.

37. Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» передбачено загальний підхід для обчислення усіх видів пенсій з базової величини - пенсії за віком, порядок обчислення якої унормовано у статті  27 цього Закону.

38. Так само від розміру пенсії за віком визначається розмір пенсії у зв`язку з втратою годувальника (частина перша статті 37 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»).

39. Отже, незалежно від того, отримувала особа пенсію за віком чи ні, усі пенсії, в тому числі і пенсія у зв`язку з втратою годувальника, обчислюються з однакової базової величини - пенсії за віком.

40. З огляду на це, та обставина, що суддя у відставці ОСОБА_3 пенсії за віком не отримував (а отримував щомісячне грошове утримання судді у відставці), не є перешкодою для застосування пенсії за віком як базової величини для обчислення розміру пенсії у зв`язку з втратою годувальника.

41. Таким чином, відмова у призначенні пенсії у зв`язку з втратою годувальника у розмірі 50% щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_3 є правомірною.

42. Зазначені висновки узгоджуються з правовою позицією, висловленою Судовою палатою з розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду у постанові від 21 грудня 2021 року у справі № 440/7341/20.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

43. За таких обставин, колегія суддів дійшла до висновку про те, що рішення суду апеляційної інстанції є законним і не підлягає скасуванню, оскільки суд, всебічно перевіривши обставини справи, вирішив спір у відповідності до норм матеріального права, що підлягають застосуванню до цих правовідносин при дотриманні норм процесуального права; у ньому повно відображені обставини, що мають значення для справи, висновки судів щодо встановлених обставин є правильними, а доводи касаційної скарги їх не спростовують.

Керуючись статтями 341, 345, 349, 350, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, 

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2  залишити без задоволення, а постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 21 лютого 2023 року - без змін.

Постанова суду касаційної інстанції є остаточною та не оскаржується.  

Суддя-доповідач                                                                                                              Н.В. Коваленко

Судді                                                                                                                                      Я.О. Берназюк      
          
                                                                                                                                              Т.Г. Стрелець