УХВАЛА
21 червня 2023 року
м. Київ
справа № 185/1236/20
провадження № 51-3327ск23
Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого            ОСОБА_1 , 
суддів                        ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 06 липня 2022 року та ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 07 березня 2023 року, 
встановив:
Засуджений звернувся до суду з касаційною скаргою на указані вище судові рішення, де ставить питання про їх скасування та призначення нового розгляду в суді апеляційної інстанції.
Перевіривши касаційну скаргу на відповідність вимогам ст. 427 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК), колегія суддів дійшла висновку, що її необхідно залишити без руху, встановивши строк для усунення недоліків.
Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 427 КПК у касаційній скарзі зазначаються вимоги особи, яка подає касаційну скаргу, до суду касаційної інстанції. При цьому такі вимоги повинні відповідати, серед іншого, положенням ст. 436 цього Кодексу.
Статтею 436 КПК визначено повноваження суду касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги. Відповідно до її змісту, суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право: залишити судове рішення без зміни, а касаційну скаргу - без задоволення; скасувати судове рішення і призначити новий розгляд у суді першої чи апеляційної інстанції; скасувати судове рішення і закрити кримінальне провадження; змінити судове рішення. 
Засуджений у касаційній скарзі ставить вимогу про скасування оскаржених судових рішень з призначенням нового розгляду у суді апеляційної інстанції. Сформульована вимога до суду касаційної інстанції не відповідає передбаченим ст. 436 КПК повноваженням суду касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги, оскільки при призначенні нового апеляційного розгляду, скасування вироку місцевого суду потягне за собою відсутність предмету апеляційного перегляду.
Згідноз п. 4 ч. 2 ст. 427 КПК в касаційній скарзі має бути наведено обґрунтування вимог особи, яка подала касаційну скаргу, із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи  необґрунтованість судового рішення.
Посилаючись у касаційній скарзі на незаконність судового рішення, особа, яка подає касаційну скаргу, має вказати на конкретні порушення закону, що є підставами для скасування або зміни судового рішення, які, на її думку, були допущені судами при винесенні судових рішень, навести конкретні аргументи в обґрунтування кожної позиції.
При цьому, за приписами ст. 433 КПК суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскарженому судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу. Таким чином оцінка доказів на предмет їх достовірності не є предметом перегляду суду касаційної інстанції.
Засуджений в касаційній скарзі, формально посилаючись на положення ст. 94 КПК, наводить доводи про надання судом першої інстанції неправильної оцінки доказам у кримінальному провадженні, які аналогічні доводам апеляційних скарги сторони захисту. Проте касаційна скарга не містить обґрунтування того, яких порушень при їх оцінці припустився апеляційний суд в контексті вищезазначеної норми процесуального закону, а також приписів ст. 23 КПК, з огляду на межі апеляційного перегляду, визначені ст. 404 КПК, а також його порядок, встановлений ст. 405 цього Кодексу.
Крім того, засуджений стверджує, що суд апеляційної інстанції, всупереч вимогам ст. 404 КПК, належним чином не розглянув апеляційну скаргу та не дослідив повторно обставини, які досліджені судом першої інстанції не повністю та з порушеннями. При цьому не конкретизує, які саме доводи апеляційної скарги сторони захисту залишились без відповіді апеляційного суду, які конкретно обставини, які суд апеляційної інстанції повторно не дослідив, досліджені судом першої інстанції не повністю та з порушеннями, чи були у цього суду процесуальні підстави для повторного дослідження обставин або доказів у кримінальному провадженні, з огляду на приписи ч. 3 ст. 404 КПК.
Також в обґрунтування вимог касаційної скарги засуджений ОСОБА_4 стверджує про застосування до нього недозволених методів під час досудового розслідування, однак не зазначає, чи зверталася з цього приводу сторона захисту в порядку ст. 214 КПК до уповноважених органів, оскільки чинним кримінальним процесуальним законом не встановлено будь-якого іншого порядку, ніж визначений у ст. 214 цього Кодексу, що має застосовуватися для розгляду і перевірки заяв про вчинення кримінального правопорушення, де визначено повноважних суб`єктів для здійснення провадження за такими заявами, до яких суди будь-якої інстанції не належать. За змістом оскарженого судового рішення вбачається, що аналогічні твердження засуджених ОСОБА_5 та ОСОБА_6 про застосування до них недозволених методів досудового розслідування були предметом перевірки уповноважених органів та не знайшли свого підтвердження, однак про аналогічні факти щодо засудженого ОСОБА_4 в судовому рішенні не йдеться. 
З огляду на те, що відповідно до приписів ч. 2 ст. 433 КПК суд касаційної інстанції переглядає судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій у межах касаційної скарги, викладене вище перешкоджає вирішенню питання про відкриття касаційного провадження.
Відповідно до ст. 429 КПК суд касаційної інстанції, встановивши, що касаційну скаргу було подано без додержання вимог, передбачених ст. 427 КПК, постановляє ухвалу про залишення касаційної скарги без руху, в якій зазначаються недоліки скарги і  встановлюється строк, необхідний для їх усунення, що не може перевищувати п`ятнадцяти днів із дня отримання ухвали особою, котра подала касаційну скаргу.
Врахувавши вищенаведене, керуючись положеннями ст. 429 КПК, з огляду на те, що касаційну скаргу подано без додержання вимог, передбачених ст. 427 КПК, колегія суддів дійшла висновку, що скаргу необхідно залишити без руху і надати строк на усунення недоліків.
Недоліки касаційної скарги, пов`язані з її змістом, можуть бути усунуті шляхом подання нової касаційної скарги.
Керуючись ст. 429 КПК, Суд
постановив:
Касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 залишити без руху та встановити строк для усунення зазначених в ухвалі недоліків касаційної скарги - п`ятнадцять днів із дня її отримання.
Роз`яснити, що касаційна скарга повертається в разі, якщо особа в установлений строк не усунула недоліків касаційної скарги, залишеної без руху.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:
 
ОСОБА_1                                          ОСОБА_2                                        ОСОБА_3