ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/679/23 Справа № 409/1522/21 	  	Головуючий у першій інстанції: Титов А.О. Суддя-доповідач:  Красвітна  Т. П.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14 березня 2023 року колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:
головуючого -                        Красвітної Т.П., 
суддів:                                Єлізаренко І.А., Свистунової О.В., 
за участю секретаря                 Сахарова Д.О., 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу по апеляційній скарзі представника ОСОБА_1 -  ОСОБА_2 на рішення Білокуракинського районного суду Луганської області від 14 грудня 2021 року по справі за позовом керівника Сватівської окружної прокуратури Луганської області в інтересах держави, в особі органу Лозно-Олександрівської селищної ради, до ОСОБА_1  про дострокове розірвання договору оренди земельної ділянки та повернення земельної ділянки,- 

ВСТАНОВИЛА:

У липні 2021 року керівник Сватівської окружної прокуратури Луганської області в інтересах держави, в особі Лозно-Олександрівської селищної ради звернувся до суду з даним позовом, посилаючись на те, що спірна земельна ділянка, згідно технічної документації, є видом угідь - сіножаття з цільовим використанням для сінокосіння, ділянка передавалась відповідачу в оренду для сінокосіння, який відповідно до пункту Договору повинен був використовувати земельну ділянку саме з цією метою. Однак, в ході обстеження земельної ділянки було встановлено, що у 2019 - 2021 роках орендарем порушувались умови Договору щодо цільового використання земельної ділянки - земельна ділянка була розорана, засівалась соняшником та озимою пшеницею. Прокурор вказує, що такі порушення умов Договору є істотними, а тому звертається до суду з даним позовом в інтересах держави, в особі позивача, який незважаючи на надані йому законом повноваження, зокрема, щодо здійснення контролю за використанням та охороною земель та додержанням земельного законодавства, за наявного порушення умов Договору, жодних заходів не вжив. Тому позивач просив розірвати достроково договір оренди землі від 21.06.2011 року, укладений між Білокуракинською районною державною адміністрацією та ОСОБА_1 , щодо земельної ділянки площею 32,3307 га (кадастровий номер 4420988800:13:001:0049), розташованої за межами населеного пункту на території Шарівської сільської ради Білокуракинського району Луганської області (на цей час Лозно-Олександрівська селищна рада), зареєстрований у Відділі Держкомзему у Білокуракинському районі Луганської області, про що у Державному реєстрі земель зроблено запис від 05.06.2012 за №442090004001475 та відомості щодо якого внесено до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно 19.02.2019 за №30408276); зобов`язати ОСОБА_1 повернути земельну ділянку кадастровий номер 4420988800:13:001:0049, площею 32,3307 га, вартістю 227232,96 грн., яка знаходиться за межами населеного пункту на території Лозно-Олександрівської селищної ради (колишньої Шарівської сільської ради Білокуракинського району Луганської області) Лозно-Олександрівській селищній раді; стягнути з ОСОБА_1 на користь Луганської обласної прокуратури кошти, витрачені на сплату судового збору у розмірі 4540 грн.
Рішенням Білокуракинського районного суду Луганської області від 14 грудня 2021 року позовні вимоги задоволені. Розірвано достроково договір оренди землі від 21.06.2011 року, укладений між Білокуракинською районною державною адміністрацією та ОСОБА_1 щодо земельної ділянки площею 32,3307 га, кадастровий номер 4420988800:13:001:0049, розташованої за межами населеного пункту на території Шарівської сільської ради Білокуракинського району Луганської області, зареєстрований у Відділі Держкомзему у Білокуракинському районі Луганської області, про що у Державному реєстрі земель зроблено запис від 05.06.2012 року за №442090004001475 та відомості щодо якого внесено до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно 19.02.2019 року за № 30408276. Зобов`язано ОСОБА_1 повернути земельну ділянку кадастровий номер 4420988800:13:001:0049, площею 32,3307 га, вартістю 227 232,96 грн, яка знаходиться за межами населеного пункту на території Шарівської сільської ради Білокуракинського району Луганської області Лозно-Олександрівській селищній раді. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Луганської обласної прокуратури судові витрати у вигляді судового збору у сумі 4540,00 грн.
В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 , посилаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, ставить питання про скасування оскаржуваного рішення та ухвалення нового судового рішення про відмову у задоволені позовних вимог.
Колегія суддів звертає увагу, що про час та місце слухання даної справи апеляційним судом сторони повідомлені належним чином у відповідності до вимог ст. 128-130 ЦПК України. Від Лозно-Олександрівської селищної ради 14.03.2023 надійшло клопотання про розгляд справи без участі представника.
Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія не знаходить підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування оскаржуваного рішення, виходячи з наступного.
Встановлено судом та стверджується зібраними у справі доказами, що розпорядженням Білокуракинської районної державної адміністрації від 17.02.2011 №41 ОСОБА_1 надано в оренду терміном на 49 років земельну ділянку площею 32,3307 га для сінокосіння із земель державної власності сільськогосподарського призначення за межами населеного пункту на території, яка за даними державного земельного кадастру враховується в Шарівській сільській раді (а.с. 74 т.1).
21 червня 2011 року між Білокуракинською районною державною адміністрацією та ОСОБА_1 укладено договір оренди земельної ділянки, за умовами якого, орендодавець надає, а орендар приймає в оренду земельну ділянку за межами населених пунктів із земель державної власності на території яка за даними земельного кадастру враховується в Шарівській сільській раді, а орендар набуває право на оренду цієї земельної ділянки, згідно плану землекористування, який є невід`ємною частиною цього договору.
В оренду передається земельна ділянка (кадастровий номер 4420988800:13:001:0049) загальною площею 32,3307 га - сінокоси.
Нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить 227232,96 грн.
Вказана земельна ділянка передається в оренду для сінокосіння. 
Орендодавець має право вимагати від орендаря використання земельної ділянки за цільовим призначенням згідно з договором оренди (пункт 3.1. Договору)
Орендар зобов`язаний використовувати орендовану земельну ділянку відповідно до мети, визначеної у пункті 2.1. Договору, дотримуючись при цьому вимог чинного законодавства (пункт 3.2. Договору).
З технічної документації на земельну ділянку вбачається, що ділянка за цільовим призначенням входить до категорії земель сільськогосподарського призначення для сінокосіння та має код 2.2. згідно Українського класифікатора цільового використання землі (далі за текстом - УКЦВЗ).
Однією з підстав припинення дії Договору сторонами обумовлено розірвання договору за рішенням суду на вимогу однієї із сторін внаслідок невиконання другою стороною обов`язків, передбачених договором.
У разі розірвання Договору, орендар повинен повернути орендодавцю земельну ділянки у стані не гіршому, порівняно з тим, у якому він одержав її в оренду (пункти 2.7, 4.3. Договору).
Договір укладено строком до 17.02.2060.
Договір зареєстрований у Відділі Держкомзему у Білокуракинському районі Луганської області, про що у Державному реєстрі земель здійснено запис від 05.06.2011 року за №442090004001475 (а.с. 93-95 т.1).
Згідно Акту перевірки дотримання вимог земельного законодавства за об`єктом - земельної ділянки від 23.09.2019 року №171-ДК/290/АП/09/01-19, державним інспектором у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотриманням вимог законодавства України про охорону земель, на підставі наказу начальника Головного управління Держгеокадастру у Луганській області №171-ДК від 30.08.2019 року, проведено перевірку дотримання вимог земельного законодавства при використанні спірної земельної ділянки, що перебуває в оренді у відповідача, який у зв`язку із перебуванням на момент проведення перевірки в місцях позбавлення волі право користування земельною ділянкою передав своїй дружині - ОСОБА_3 .
В ході перевірки інспектором встановлено, що земельна ділянка частково, а саме - 9,000 га, засіяна соняшником, що є використанням частини земельної ділянки не за цільовим призначенням та порушує вимоги статті 96 Земельного кодексу України; на решті земельної ділянки - стерня, агрохімічна характеристика ґрунтів не проведена, еколого-агрохімічний паспорт не розроблено, що порушує вимоги статті 35 Закону України «Про охорону земель» (а.с. 29, 30 т.1).
Приписом Управління з контролю за використанням та охороною земель ГУ Держгеокадастру у Луганській області від 23.09.2019, ОСОБА_3 приписано усунути виявлене порушення вимог земельного законодавства в частині нецільового використання земельної ділянки із цільовим призначенням - землі сільськогосподарського призначення (угіддя - сіножаті площею 9,000 га) та привести земельну ділянку у стан, придатний для використання за цільовим призначенням в термін до 23.10.2019; здійснити агрохімічну паспортизацію земельної ділянки державної форми власності площею 32,3307 га, "сіножаття" кадастровий номер 4420988800:13:001:0049 в термін до 23.10.2019 (а.с. 31 т.1).
Згідно постанови про накладення адміністративного стягнення від 23.09.2019 ОСОБА_3 , як користувач земельної ділянки на момент перевірки, за вищевказані порушення вимог статті 96 Земельного кодексу України була притягнута до адміністративної відповідальності, передбаченої статтею 53 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
Шкода внаслідок використання земельної ділянки не за цільовим призначенням, визначена згідно Методики визначення розміру шкоди, заподіяної внаслідок самовільного зайняття земельних ділянок, використання земельних ділянок не за цільовим призначенням, зняття ґрунтового покриву (родючого шару ґрунту) без спеціального дозволу, та становить - 3388,52 грн. (а.с. 32, 33-34 т.1).
З метою контролю за виконанням припису 12.11.2019 ГУ Держгеокадастру у Луганській області проведено позапланову перевірку, за результатами якої встановлено, що земельна ділянка звільнена від соняшника, вимоги припису виконані (а.с. 36 т.1).
17 березня 2020 року комісією у складі Шарівського сільського голови, спеціаліста сільської ради та членів комісії по земельним питанням проведено обстеження спірної земельної ділянки, в ході якого виявлено, що земельна ділянка знаходиться в розораному стані, обробіток проведено по всій площі земельної ділянки. Про вказані обставини комісією складено акт обстеження (а.с. 41 т.1).
Згідно листа прокурора від 06.05.2021 за №51/1-167, Лозно-Олександрівській селищній раді запропоновано з метою здійснення контролю за додержанням земельного законодавства, використанням і охороною земель створити комісію, обстежити земельну ділянку кадастровий номер 4420988800:13:001:0049 на предмет використання її за цільовим призначенням та надати Білокуракинському відділу Сватівської окружної прокуратури складений за результатами обстеження акт (а.с. 53-54 т.1).
10 червня 2021 року комісією у складі голови постійної земельної комісії, секретаря комісії, заступника селищного голови Лозно-Олександрівської селищної ради, начальника відділу земельних ресурсів, спеціаліста ІІ категорії селищної ради проведено обстеження спірної земельної ділянки, в ході якого встановлено, що земельна ділянка використовується не за цільовим призначенням, розроблена та засіяна озимою пшеницею. Про вказані обставини комісією складено акт обстеження №613 від 10.06.2021 року з додаванням фототаблиці (а.с. 48-52 т.1). 
У суді першої інстанції було допитано свідка - заступника голови Лозно-Олександрівської селищної ради ОСОБА_4 , який повідомив, що він дійсно перебував у складі комісії, обстежував земельну ділянку, передану в оренду відповідачу та за наслідками проведених обстежень були складені відповідні акти, що містяться в матеріалах справи.
05 липня 2021 року комісією у складі заступника селищного голови Лозно-Олександрівської селищної ради, секретаря Лозно-Олександрівської селищної ради та відповідача у справі проведено обстеження спірної земельної ділянки, в ході якого, зокрема, виявлено, що частина земельної ділянки - 20,3307 га засіяна озимою пшеницею та використовується не для сінокосіння та випасання худоби, а для вирощування сільськогосподарської продукції. Про вказані обставини комісією складено акт обстеження №675 від 05.07.2021 року з додаванням фототаблиці (а.с. 42-47 т.1).
Відповідно до запиту про надання інформації та документів від 16.06.2021, в.о. начальника Білокуракинського відділу Сватівської окружної прокуратури повідомив Лозно-Олександрівську селищну раду про виявлені ним порушення умов використання спірної земельної ділянки та просив Лозно-Олександрівську селищну раду надати інформацію, зокрема, щодо вжитих або тих, які плануються вжити, заходів цивільно-правового характеру, в тому числі - звернення до суду, з метою усунення вказаних порушень (а.с. 78-81 т.1).
Згідно відповіді №645 від 23.06.2021 року, Лозно-Олександрівською селищною радою заходи цивільно-правового характеру, в тому числі і звернення до суду - не вживались, вжиття таких заходів не планується з огляду на відсутність у штаті селищної ради юриста (а.с. 82 т.1).
Листом від 24.06.2021 за №51/1-348вих21 прокурор повідомив Лозно-Олександрівську селищну раду про направлення позову до суду про дострокове розірвання договору оренди земельної ділянки та повернення земельної ділянки у комунальну власність (а.с. 87-89 т. 1).
Рішенням Лозно-Олександрівської селищної ради №10/107 від 14.07.2021 надано ОСОБА_1 дозвіл на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо інвентаризації земельної ділянки кадастровий номер 4420988800:13:001:0049 площею 32,3307 га, наданої в платне користування для сінокосіння із земель сільськогосподарського призначення комунальної власності Лозно-Олександрівської селищної територіальної громади (а.с. 133 т.1).
Рішенням Лозно-Олександрівської селищної ради №11/54 від 12.08.2021, затверджена технічна документація із землеустрою щодо інвентаризації земельної ділянки комунальної власності сільськогосподарського призначення (кадастровий номер 4420988800:13:001:0049), що знаходиться в оренді ОСОБА_1 , розташованої за межами населених пунктів на території Лозно-Олександрівської селищної територіальної громади Сватівського району Луганської області та проінвентаризовану земельну ділянку шляхом зміни виду цільового призначення з "сінокосіння та випасання худоби (код КВЦПЗ 01.08)" на "для ведення товарного сільськогосподарського виробництва угіддя "рілля" (код КВЦПЗ 01.01.)" (а.с. 137 т.1). 
Відносини найму (оренди) врегульовані главою 58 ЦК України, зокрема ч. 2 ст. 759 ЦК України вказує, що законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору найму (оренди).
Частиною 2 ст. 792 ЦК України визначено, що відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом.
Частиною 8 ст. 93 ЗК України передбачено, що відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються законом.
Відповідно до ч. 1 ст. 93 ЗК України право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності.
Договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства (ст. 13 Закону України «Про оренду землі»).
Згідно із положеннями ст. 15 Закону України «Про оренду землі» істотними умовами договору оренди землі є, зокрема, об`єкт оренди (кадастровий номер, місце розташування та розмір земельної ділянки); умови використання та цільове призначення земельної ділянки, яка передається в оренду; існуючі обмеження (обтяження) щодо використання земельної ділянки.
Відповідно до п. «а» ч. 1 ст. 96 ЗК України землекористувачі зобов`язані забезпечувати використання землі за цільовим призначенням та за свій рахунок приводити її у попередній стан у разі незаконної зміни її рельєфу, за винятком випадків незаконної зміни рельєфу не власником такої земельної ділянки.
Статтею 35 Закону України «Про охорону земель» передбачено, що власники і землекористувачі, в тому числі орендарі, земельних ділянок при здійсненні господарської діяльності зобов`язані: дотримуватися вимог земельного та природоохоронного законодавства України; забезпечувати використання земельних ділянок за цільовим призначенням та дотримуватися встановлених обмежень (обтяжень) на земельну ділянку.
Відповідно до ч. 1-3 ст. 37 цього ж закону власники та землекористувачі, в тому числі орендарі, земельних ділянок зобов`язані здійснювати заходи щодо охорони родючості ґрунтів, передбачені цим Законом та іншими нормативно-правовими актами України.
Використання земельних ділянок способами, що призводять до погіршення їх якості, забороняється.
На землях сільськогосподарського призначення може бути обмежена діяльність щодо: вирощування певних сільськогосподарських культур, застосування окремих технологій їх вирощування або проведення окремих агротехнічних операцій; розорювання сіножатей, пасовищ.
В силу ч. 1 ст. 24 Закону України «Про оренду землі» орендодавець має право вимагати від орендаря використання земельної ділянки за цільовим призначенням згідно з договором оренди.
Орендар земельної ділянки має право самостійно господарювати на землі з дотриманням умов договору оренди землі (ч. 1 ст. 25 Закону України «Про оренду землі»).
Відповідно до ч. 2 ст. 25 Закону України «Про оренду землі» орендар земельної ділянки зобов`язаний виконувати встановлені щодо об`єкта оренди обмеження (обтяження) в обсязі, передбаченому законом або договором оренди землі.
Згідно із ст. 1 Закону України «Про землеустрій» цільове призначення земельної ділянки - це використання земельної ділянки за призначенням, визначеним на підставі документації із землеустрою у встановленому законодавством порядку.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 18 ЗК України до земель України належать усі землі в межах її території, в тому числі острови та землі, зайняті водними об`єктами, які за основним цільовим призначенням поділяються на категорії. Категорії земель України мають особливий правовий режим.
Землі України за основним цільовим призначенням поділяються на такі категорії: а) землі сільськогосподарського призначення; б) землі житлової та громадської забудови; в) землі природно-заповідного та іншого природоохоронного призначення; г) землі оздоровчого призначення; ґ) землі рекреаційного призначення; д) землі історико-культурного призначення; е) землі лісогосподарського призначення; є) землі водного фонду; ж) землі промисловості, транспорту, зв`язку, енергетики, оборони та іншого призначення (ст. 19 ЗК України).
Відповідно до п.п. 1.2, 1.4 Класифікації видів цільового призначення земель, затвердженої наказом Державного комітету України із земельних ресурсів від 23 липня 2010 р. №548, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 01 листопада 2010 р. за №1011/18306 (далі - Класифікація), код та цільове призначення земель застосовуються для забезпечення обліку земельних ділянок за видами цільового призначення у державному земельному кадастрі. КВЦПЗ визначає поділ земель на окремі види цільового призначення земель, які характеризуються власним правовим режимом, екосистемними функціями, видом господарської діяльності, типами забудови, типами особливо цінних об`єктів.
Частиною 5 ст. 20 ЗК України передбачено, що види використання земельної ділянки в межах певної категорії земель (крім земель сільськогосподарського призначення та земель оборони) визначаються її власником або користувачем самостійно в межах вимог, встановлених законом до використання земель цієї категорії, з урахуванням містобудівної документації та документації із землеустрою.
Земельні ділянки сільськогосподарського призначення використовуються їх власниками або користувачами виключно в межах вимог щодо користування землями певного виду використання, встановлених статтями 31, 33-37 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 1-4 ст. 22 ЗК України землями сільськогосподарського призначення визнаються землі, надані для виробництва сільськогосподарської продукції, здійснення сільськогосподарської науково-дослідної та навчальної діяльності, розміщення відповідної виробничої інфраструктури, у тому числі інфраструктури оптових ринків сільськогосподарської продукції, або призначені для цих цілей.
До земель сільськогосподарського призначення належать: а) сільськогосподарські угіддя (рілля, багаторічні насадження, сіножаті, пасовища та перелоги); б) несільськогосподарські угіддя (господарські шляхи і прогони, полезахисні лісові смуги та інші захисні насадження, крім тих, що віднесені до земель лісогосподарського призначення, землі під господарськими будівлями і дворами, землі під інфраструктурою оптових ринків сільськогосподарської продукції, землі тимчасової консервації тощо).
Землі сільськогосподарського призначення передаються у власність та надаються у користування: а) громадянам - для ведення особистого селянського господарства, садівництва, городництва, сінокосіння та випасання худоби, ведення товарного сільськогосподарського виробництва; б) сільськогосподарським підприємствам - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва; в) сільськогосподарським науково-дослідним установам та навчальним закладам, сільським професійно-технічним училищам та загальноосвітнім школам - для дослідних і навчальних цілей, пропаганди передового досвіду ведення сільського господарства; г) несільськогосподарським підприємствам, установам та організаціям, релігійним організаціям і об`єднанням громадян - для ведення підсобного сільського господарства; ґ) оптовим ринкам сільськогосподарської продукції - для розміщення власної інфраструктури.
Як визначено ст. 34 ЗК України, громадяни можуть орендувати земельні ділянки для сінокосіння і випасання худоби. Органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування можуть створювати на землях, що перебувають у власності держави чи територіальної громади, громадські сіножаті і пасовища.
Системний аналіз положень вищевказаних норм дозволяє дійти висновку, що земельні ділянки, віднесені до однієї і тієї ж категорії, можуть використовуватися за різними видами цільового призначення, які характеризуються власним правовим режимом, екосистемними функціями, видом господарської діяльності тощо, та визначені у Класифікації.
За приписами ч. 5 ст. 20, ст. 34 ЗК України земельна ділянка для сінокосіння і випасання худоби може використовуватися лише у межах вказаного виду використання, тобто відповідач був зобов`язаний використовувати земельну ділянку виключно як пасовище, тобто в межах виду користування, передбаченого умовами договору.
Виходячи з викладеного, надавши належної оцінки представленим у справі доказам, у їх сукупності; встановивши, що ОСОБА_1 використовував орендовану земельну ділянку не за цільовим призначенням, оскільки замість сінокосіння та випасання худоби вирощував на ній сільськогосподарські культури, чим істотно порушив умови договору оренди, укладеного 21 червня 2011 року з Білокуракинською районною державною адміністрацією, - колегія дійшла висновку про наявність підстав для розірвання достроково договору оренди землі від 21.06.2011 року, укладеного між Білокуракинською районною державною адміністрацією та ОСОБА_1 щодо земельної ділянки площею 32,3307 га, кадастровий номер 4420988800:13:001:0049, розташованої за межами населеного пункту на території Шарівської сільської ради Білокуракинського району Луганської області та зобов`язання ОСОБА_1 повернути земельну ділянку кадастровий номер 4420988800:13:001:0049, площею 32,3307 га, вартістю 227 232,96 грн, яка знаходиться за межами населеного пункту на території Шарівської сільської ради Білокуракинського району Луганської області Лозно-Олександрівській селищній раді.
Колегія звертає увагу, що відповідно до пункту 3 статті 131-1 Конституції України прокуратура здійснює представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.
Прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому частиною четвертою статті 23 Закону України «Про прокуратуру».
Наявність підстав для представництва інтересів держави прокурором у суді має бути обґрунтована. Прокурор здійснює представництво інтересів громадянина або держави в суді виключно після підтвердження судом підстав для представництва. Прокурор зобов`язаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про це громадянина та його законного представника або відповідного суб`єкта владних повноважень. У разі підтвердження судом наявності підстав для представництва прокурор користується процесуальними повноваженнями відповідної сторони процесу (абзаци перший - третій частини четвертої статті 23 Закону).
Прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Невиконання цих вимог має наслідком застосування положень, передбачених статтею 185 ЦПК України (частина четверта статті 56 ЦПК України).
Як встановлено судом, порушення інтересів держави (в особі Лозно-Олександрівської селищної ради) прокурор обґрунтував використанням відповідачем протягом тривалого часу земельної ділянки, яка належить державі, не за цільовим призначенням.
Підставою для звернення прокурора з цим позовом в інтересах держави в особі Лозно-Олександрівської селищної ради стало невиконання останньою своїх повноважень щодо вжиття цивільно-правових заходів з метою захисту порушеного права держави на спірну земельну ділянку, а також пасивна позиція Лозно-Олександрівської селищної ради.
Отже, прокурор обґрунтував підстави для звернення до суду з цим позовом та підтвердив їх належними та достовірними доказами.
Доводи апелянта, що рішенням Лозно-Олександрівської селищної ради від 12.08.2021 змінено вид використання земельної ділянки з "сінокосіння та випасання худоби" на "ведення товарного сільськогосподарського виробництва", тому відсутні порушення умов договору оренди - є безпідставними, оскільки вирішення питання щодо зміни виду використання земельної ділянки відбулось вже після порушення провадження у даній цивільній справі справі, а тому не впливає на оцінку правопорушень відповідача у 2019-2021 роках, про які вказує прокурор у позові.
Надане апеляційному суду рішення Лозно-Олександрівської селищної ради від 17.09.2021 про внесення змін та складання додаткової угоди до Договору оренди земельної ділянки кадастровий номер 4420988800:13:001:0049 площею 32,3307 га від 21.06.2011, колегія суддів не приймаю до уваги, оскільки вказане рішення не було подане до суду першої інстанції під час розгляду справи. Поважність причин непредставлення такого рішення суду першої інстанції апелянтом не доведена та не обгрунтована.
Крім того, згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №325259572 від 09.03.2023, земельна ділянка кадастровий номер 4420988800:13:001:0049 площею 32,3307має цільове призначення: для сінокосіння і випасання худоби.
З викладеного вище вбачається, що у реєстрі зміни щодо цільового призначення земельної ділянки не внесені; на цей час залишається актуальним призначення землі "для сінокосіння і випасання худоби".
Посилання апелянта на те, що всі заходи, вчинені ОСОБА_1 , зокрема щодо посіву зернових культур, були направлені на поліпшення стану орендованої земельної ділянки шляхом сівозміни та вирощування на вказаних ділянках кормових сільськогосподарських культур, які використовувались для сінокосіння та випасання худоби, не спростовують висновків суду першої інстанції по суті спору, оскільки при істотному порушенні умов договору оренди землі (а саме систематичному нецільовому використанню земельних ділянок, що доведено в суді) для дострокового його розірвання за рішенням суду достатньо наявності самого факту такого істотного порушення, що і було встановлено під час розгляду справи. 
Отже, доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування районним судом норм матеріального чи процесуального права, які призвели до неправильного вирішення справи, а лише зводяться до переоцінки доказів. 
Суд звертає увагу, що, відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Згідно ст. 89 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Таким чином, колегія дійшла висновку про наявність підстав для залишення апеляційної скарги без задоволення, а оскаржуваного рішення місцевого суду - без змін.
Керуючись ст.ст. 259, 268, 367, 375, 381-383 ЦПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 -  ОСОБА_2  - залишити без задоволення. 
Рішення Білокуракинського районного суду Луганської області від 14 грудня 2021 року - залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та протягом тридцяти днів може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги до Верховного Суду. 

Головуючий                                                                        Т.П. Красвітна

Судді                                                                                І.А. Єлізаренко
                                                                               
                                                                                       О.В. Свистунова