Справа № 308/12865/14-ц

П О С Т А Н О В А
Іменем України

        01 травня 2023 року м. Ужгород

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах Закарпатського апеляційного суду в складі: 

головуючого-судді: Собослой Г.Г.,
суддів: Готра Т.Ю., Кондор Р.Ю., 
з участю секретаря: Зубашкова М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 від імені якої діє представник адвокат Мартиняк Віталій Васильович на заочне рішення Ужгородського міськрайонного суду від 04 вересня 2015 року у справі № 308/12865/14-ц (Головуючий: Домніцький В.В.), - 

В С Т А Н О В И Л А :

У жовтні 2014 року ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулося в суд із позовом до ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки та виселення.
Ползовні вимоги обґрунтовано тим, що між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_2 був укладений кредитний договір № МКК7GA00000185 від 14.12.2005 року, відповідно до якого останній отримав кредит у розмірі 6 000,00 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 15.96 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 13.12.2009 року.
З метою забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором, 29.12.2005 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_2 було укладено договір іпотеки № МКК7GA00000185, за умовами якого іпотекодавець передав іпотекодержателю об`єкт нерухомого майна, а саме: будинок загальною площею 66.90 кв.м., житловою площею 36.70 кв.м., який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , який належить відповідачу на праві власності на підставі Свідоцтва про право власності.
Взяті на себе зобов`язання з повернення отриманого кредиту та сплати відсотків за його користування відповідач належним чином не виконував, у зв`язку з чим станом на 04.09.2014 року має заборгованість – 16 499,30 доларів США, що за курсом 12.52 складає 206571,24 грн.
Посилаючись на вказані обставини, АТ КБ «ПриватБанк» просило суд звернути стягнення на будинок загальною площею 66.90 кв.м., житловою площею 36.70 кв.м., який розташований за адресою: АДРЕСА_1 шляхом продажу вказаного предмета іпотеки та виселити відповідача та інших осіб, які зареєстровані та/або проживають у даному будинку.
Рішенням Ужгородського міськрайонного суду від 04 вересня 2015 року Позов задовольнити частково.
Звернуто стягнення на предмет іпотеки – будинок площею 66,90 кв.м, житловою площею 36,70 кв.м., який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом продажу вказаного предмету іпотеки Публічним акціонерним товариством комерційним банком «Приватбанк» з укладенням від свого імені договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою – покупцем, з отриманням витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, з реєстрацією правочину купівлі-продажу предмету іпотеки у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, з отриманням кадастрового номеру земельної ділянки, з отримання дублікатів правовстановлюючих документів на нерухомість у відповідних установах, підприємствах або організаціях незалежно від форм власності та підпорядкування, з можливістю здійснення Публічним акціонерним товариством комерційним банком «Приватбанк» всіх передбачених нормативно-правовими актами держави дій, необхідних для здійснення продажу предмета іпотеки, у рахунок погашення заборгованості позичальника ОСОБА_2 за кредитним договором № MKK7GA00000185 від 14.12.2005 року в розмірі 16499,30 доларів США, що еквівалентно 206571,24 грн.
Виселено ОСОБА_2 з будинку, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 .
Стягнуто з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» 2431,11 грн. на відшкодування витрат по сплаті судового збору.
У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
ОСОБА_1 , як особа яка не брала участі у справі оскаржила дане рішення в апеляційному порядку.
Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що оскаржуваним рішенням Ужгородський міськрайонний суд надав дозвіл на продаж предмета іпотеки, а саме житлового будинку в АДРЕСА_1 , співвласником якого являється ОСОБА_1 , згідно Свідоцтва про право власності на житло від 28.09.2005 року № 291. Судом не було залучено ОСОБА_1 , як співвласника майна переданого в іпотеку, що є підставою для скасування рішення суду першої інстанції.
Представник АТ КБ «ПриватБанк» – Гриниха Т.Ю. подала відзив, у якому просить апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, оскільки така є безпідставною та необгрунтованою, а рішення суду першої інстанції без змін. Апеляційна скарга не містить жодної підстави та обгрунтування чим та в який спосіб права ОСОБА_1 порушені.
Заслухавши пояснення представника ОСОБА_1 – адвоката Мартиняк В.В., який підтримав доводи викладені в апеляційній скарзі, представника АТ КБ «ПриватБанк» – Гринихи Т.Ю., яка просить апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення суду без змін перевіривши матеріали справи, судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню із наступних підстав.
Встановлено, що 14.12.2005 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_2 був укладений кредитний договір № MKK7GA00000185, відповідно до умов якого, останній отримав кредитні кошти у розмірі 6254,00 доларів США строком до 13.12.2009 року із сплатою відсотків за користування кредитними коштами у розмірі 1,33 % на місяць.
Згідно умов договору позичальник взяв на себе зобов`язання повертати кредит та відсотки за його користування, сплатити винагороду (комісію) в строк та в порядку, встановленому договором, а саме, щомісячно в період сплати, шляхом внесення готівки в касу банку або безготівковим перерахуванням на поточний рахунок погашати рівними частинами на протязі всього строку дії кредитного договору належні до сплати платежі за договором.
Для забезпечення виконання позичальником – ОСОБА_2 зобов`язань за кредитним договором № MKK7GA00000185 від 14.12.2005 року між кредитором та ОСОБА_2 було укладено договір іпотеки, відповідно до якого іпотекодавець – відповідач передав іпотекодержателю об`єкт нерухомого майна, а саме будинок за адресою: АДРЕСА_1 , вартістю 33000,00 грн., площею 66,90 кв.м, житловою площею 36,70 кв.м.. 
Заборгованість позичальника за кредитним договором № MKK7GA00000185 від 14.12.2005 року, станом на 04.09.2014 року складає 16499,30 доларів США, що еквівалентно 206571,24 грн.
24.03.2014 року у зв`язку з неналежним виконанням взятих на себе зобов`язань за кредитним договором № MKK7GA00000185 від 14.12.2005 року банком надіслано позичальнику досудову вимогу про погашення заборгованості за вказаним кредитним договором із попередженням про можливі наслідки невиконання договірних зобов`язань, у тому числі щодо можливого задоволення вимог кредитора, шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, однак, така була проігнорована останнім, у зв`язку з чим АТ КБ «Приват Банк» звернулося до суду з відповідним позовом до ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки.
Відповідно до п. З ст. З та ст. 627 ЦК України сторони є вільними в укладанні договорів та визначенні умов з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, вимог розумності та справедливості.
Колегією суддів встановлено, що згідно Договору іпотеки від 29 грудня 2005 року, копію якого було додано до позовної заяви, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , далі – «Іпотекодавець, Позичальник», який діє від свого імені та від імені ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ЗАТ КБ «ПриватБанк», далі – «Іпотекодержатель», уклали даний договір, відповідно до якого іпотекодавець – відповідач передав іпотекодержателю об`єкт нерухомого майна, а саме будинок за адресою: АДРЕСА_1 , вартістю 33000,00 грн., площею 66,90 кв.м, житловою площею 36,70 кв. Будинок належить Іпотекодавцям на підставі свідоцтва про право власності від 28.09.2005 року № 291, та зареєстрованого в Ужгородському МБТІ в реєстровий запис № 6949 в книзі 55, реєстраційний номер 12708684 (а.с.30).
Зі Свідоцтва про право власності на житло, яке додано до апеляційної скарги вбачається, що квартира, яка знаходиться за адресою АДРЕСА_1 площею 66,90 кв.м, житловою площею 36,70 кв.м., належить на праві приватної, спільної, сумісної власності ОСОБА_2 та його тітці ОСОБА_1 (а.с. 152).
Це ж стверджується і Витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно КП «Ужгородське міжрегіональне бюро технічної інвентаризації» номер 8886227 від 09.11.2005 року (а.с. 154).
Однак, звертаючись до суду із позовом АТ КБ «ПриватБанк» пред`явило вимоги про звернення стягнення на предмет іпотеки лише до ОСОБА_2 , а суд першої інстанції задовольняючи позовні вимоги порушив таким рішенням права іншого співвласника нерухомого майна, було надане в іпотеку – ОСОБА_1 ..
Положеннями частини 1 ст. 4, ст. 12, 13 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів і на власний розсуд розпоряджається своїми правами щодо предмета спору. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Залучення до участі у справі співвідповідачів, заміна неналежного відповідача можливі лише при розгляді справи у суді першої інстанції за клопотанням самого позивача (ст. 51 ЦПК України).
Оскільки розгляд справи покладається на суд першої інстанції, а в апеляційному порядку здійснюється перевірка судового рішення, яким закінчено провадження в справі, під час апеляційного перегляду справи позивач не вправі змінювати позовні вимоги шляхом їх збільшення, апеляційний суд не може залучати до участі в справі іншого чи додаткового відповідача, зміни у складі учасників процесу можуть мати місце на відповідній стадії процесу лише у прямо передбачених цивільним процесуальним законом випадках, зокрема, при правонаступництві, що відповідає приписам ст. 23-24, 43, 49-51, 55 ч. 1, 367, 368 ч. 1 ЦПК України.
Таким чином, по захист своїх порушених прав особа може звернутися до суду не в будь-який спосіб, а в той, що передбачений законом, правомірній вимозі відповідає обов`язок належного відповідача усунути порушення права.
Враховуючи, що суд першої інстанції розглянув справу без участі ОСОБА_1 , участь якої у справі є необхідною, а апеляційний суд не має процесуальних повноважень щодо залучення до участі у справі іншої особи як належного відповідача або співвідповідача, колегія суддів апеляційного суду позбавлена можливості вирішувати питання про їх права та обов`язки шляхом ухвалення нового рішення.
Таким чином, рішення суду підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення у відповідності до п. 4 ч. 3 ст. 376 ЦПК України, яким у позові АТ КБ «Приват Банк» слід відмовити із вищезазначених підстав.
Керуючись ст. ст. 374, 376, 381-384 ЦПК України, судова колегія,- 
П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 від імені якої діє представник  адвокат Мартиняк Віталій Васильович задовольнити.
Заочне рішення Ужгородського міськрайонного суду від 04 вересня 2015 року скасувати.
У позові ПАТ КБ «ПриватБанк» відмовити.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення
Повний текст постанови складено 10 травня 2023 року.

Головуючий

Судді: