Справа № 303/9498/21

П О С Т А Н О В А
Іменем України

        15 березня 2023 року м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі

головуючого                                судді КОНДОРА Р.Ю.
суддів                                        СОБОСЛОЯ Г.Г., ГОТРИ Т.Ю.
за участю секретаря                ГУСОНЬКИ З.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ужгороді цивільну справу № 303/9498/21 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача ОСОБА_3 , про відшкодування витрат на ремонт будинку, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Мукачівського міськрайонного суду від 16 березня 2022 року, повний текст якого складено 16 березня 2022 року, головуюча суддя Гутій О.В., -

встановив:

02.12.2021  ОСОБА_1 заявою, підписаною разом із ним його представником адвокатом Тирпаком А.В., звернувся до суду із зазначеним позовом до  ОСОБА_2  мотивуючи таким.
20.10.2001 між позивачем і ОСОБА_3 20.10.2001 був укладений шлюб. Після укладення шлюбу він та його дружина на умовах користування майном переїхали жити до будинку матері дружини ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 . Між позивачем і ОСОБА_2 було погоджено безстрокове проживання в будинку.
У шлюбі у подружжя народилися двоє дітей:  ОСОБА_4 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , і ОСОБА_5 ,  ІНФОРМАЦІЯ_2 . На даний час вони разом проживають у вказаному будинку.
За час проживання в будинку позивач робив дуже багато ремонтних робіт, було покращено практично все: літня кухня, гараж, сарай, навіс, вбиральня, ванна кімната, кімнати в будинку, паркан, а також був встановлений новий котел. Позивачем за власні кошти та власними силами було покращено стіни, підлогу, сходи, електрику, каналізацію, опалення, були зроблені внутрішні роботи в будинку.
Ремонт і покращення будинку позивач проводив виключно зі згоди власника будинку ОСОБА_2 , вони разом погоджували, що саме слід робити. Сторони усно домовились, що після всіх покращень частина будинку перейде позивачу та його сім`ї, однак, по завершенні ремонтних робіт позивача почали виганяти з будинку.
Відповідно до висновку експертизи від 01.11.2021 про вартість об`єкта оцінки, вартість невід`ємних покращень (ремонтно-будівельних робіт), які неможливо відокремити від об`єкта нерухомого майна (житлового будинку загальною площею 147,8 кв. м по АДРЕСА_1 ) становить 500664,16 грн.
Відповідно до положень ст. 776 ЦК України, поточний ремонт речі, переданої у найм, провадиться наймачем за його рахунок, якщо інше не встановлено договором або законом; капітальний ремонт речі, переданої у найм, провадиться наймодавцем за його рахунок, якщо інше не встановлено договором або законом; капітальний ремонт провадиться у строк, встановлений договором; якщо строк не встановлений договором або ремонт викликаний невідкладною потребою, капітальний ремонт має бути проведений у розумний строк; якщо наймодавець не провів капітального ремонту речі, що перешкоджає її використанню відповідно до призначення та умов договору, наймач має право: 1) відремонтувати річ, зарахувавши вартість ремонту в рахунок плати за найм речі, або вимагати відшкодування вартості ремонту; 2) вимагати розірвання договору та відшкодування збитків.
Наймач може поліпшити річ, яка є предметом договору найму, лише за згодою наймодавця; якщо поліпшення речі зроблено за згодою наймодавця, наймач має право на відшкодування вартості необхідних витрат або на зарахування їх вартості в рахунок плати за найм речі (ст. 778 ЦК України).
Правочин може вчинятися як письмово, так і усно, право вибору форми правочину належить його сторонам, правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним (ст.ст. 204, 205 ЦК України).
Відповідно до ст. 831 ЦК України, якщо сторони не встановили строку користування річчю, він визначається відповідно до мети користування нею.
Незважаючи на домовленість про безстрокове проживання сім`ї позивача в будинку, йому погрожують виселенням. Оскільки позивач втрачає право користування будинком, він змушений звернутися по захист свого права на відшкодування коштів за ремонт, що був здійснений за роки проживання в будинку за згодою наймодавця. Досягти згоди з відповідачкою про добровільне відшкодування вказаних коштів неможливо.
Посилаючись на ці обставини, позивач ОСОБА_1 просив стягнути з ОСОБА_2 на його користь грошові кошти у сумі 500664,16 грн в якості відшкодування вартості витрат на ремонт будинку АДРЕСА_1 .

Рішенням Мукачівського міськрайонного суду від 16.03.2022 у позові відмовлено.

Відмовляючи в позові суд першої інстанції виходив із його необґрунтованості іта бездоказовості.

Позивач ОСОБА_1 оскаржив рішення суду як ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права. У скарзі посилається на таке.
Суд не з`ясував обставини справи та ухвалив формальне рішення.
Посилання на те, що позивач не надав дозволу на поліпшення майна необґрунтоване, оскільки відповідачка ОСОБА_2 завжди надавала в усній формі дозволи на покращення майна, на ремонтні роботи і сторони таким чином уклали договір в усній формі і своїми діями підтвердили наявність між ними правовідносин, прав і обов`язків. Відповідачка ОСОБА_2 своїми діями проявляла волевиявлення на фактично договірні відносини по ремонтних роботах у будинку.
На момент вселення позивача будинок ще не був зареєстрований за відповідачкою, право власності на нього вона зареєструвала лише у 2017 році. Тому сторони не могли укласти письмовий договір на оренду майна та на ремонтно-будівельні роботи.
Суд дав неправильну оцінку експертному висновку про вартість невід`ємних покращень нерухомого майна, оскільки об`єктом оцінки був не будинок, а саме вартість таких невід`ємних покращень (ремонтно-будівельних робіт).
Факт виконання ремонтних робіт і покращень будинку можуть також підтвердити свідки.
Позивач просить рішення суду скасувати, позов задовольнити.

У відзиві на апеляцію відповідачка ОСОБА_2 , від імені та в інтересах якої діє адвокат Новікова І.С., вказує на її необґрунтованість, просить залишити скаргу без задоволення, а рішення суду – без змін. Зазначає про повну необґрунтованість і бездоказовість позову.

Заслухавши доповідь судді, пояснення представника відповідачки ОСОБА_2 адвоката Новікової І.С., яка апеляцію не визнала, розглянувши справу за правилами ст. 372 ч. 2 ЦПК України за відсутності інших учасників процесу, обговоривши доводи сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до такого.

Суд першої інстанції розглядає справу не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених позивачем вимог, з наведених ним підстав, на підставі доказів, поданих учасниками справи; апеляційний суд переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги; докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього; апеляційним судом не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції (ст. 13 ч. 1, ст. 367 ч.ч. 1, 4, 6 ЦПК України).

Відповідно до ст. 3 ч. 1 п.п. 5, 6, ст. 11, ст. 12 ч. 1, ст.ст. 13, 14, 15, 16, ст. 20 ч. 1 ЦК України (тут і далі норми матеріального права в редакції, чинній на час пред`явлення позову), ст. 2 ч. 3 п.п. 2, 4, 5, 11, ст. 3 ч.ч. 1, 3, ст. 4 ч. 1, ст. 5 ч. 1, ст.ст. 12, 13, 19, ст.ст. 43, 44, 49, 76-81 ЦПК України:
загальними засадами цивільного законодавства є, зокрема, судовий захист цивільного права та інтересу; справедливість, добросовісність та розумність;
основними засадами (принципами) цивільного судочинства є, зокрема, рівність усіх учасників судового процесу перед законом та судом; змагальність сторін; диспозитивність; неприпустимість зловживання процесуальними правами;
правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення або оспорювання саме її прав;
кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів;
особа діє у цивільних відносинах вільно, здійснює свої права на власний розсуд, а також виконує цивільні обов`язки у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства і повинна діяти добросовісно, розумно, обачно, передбачаючи наслідки;
при здійсненні своїх прав особа зобов`язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб, завдати шкоди, зловживання цивільними і процесуальними правами не допускається;
цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, які на свій розсуд розпоряджаються цивільними та процесуальними правами, реалізують право на судовий захист;
кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій;
кожна сторона зобов`язана належно довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, обов`язок доказування позову лежить на позивачеві;
предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення;
обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування;
доказування не може ґрунтуватися на припущеннях;
здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси за загальним правилом у спосіб, визначений законом або договором.

Предметом позову є матеріально-правовий зміст позовних вимог, задоволення пред`явлених вимог є метою позивача, результатом реалізації права на отримання шляхом ухвалення судом рішення конкретно визначеного цими вимогами матеріального блага. Підставами позову є факти і обставини, якими обґрунтовуються вимоги позивача. Підстави та предмет позову взаємопов`язані, предмет позову обумовлюється підставами позову, випливає з них, ці елементи позову не можуть розглядатися окремо один від одного.

Таким чином, особа, права якої порушені, може звернутися до суду по захист своїх прав не в будь-який спосіб, а в той, що передбачений законом чи договором, правомірній вимозі позивача відповідає обов`язок відповідача усунути порушення права.

Вимоги позову можуть бути задоволені за умов, коли вони ґрунтуються на підставах належно пред`явленого позову, відповідають вимогам закону, договору та є доведеними у належний процесуальний спосіб (ст.ст. 89, 263-265 ЦПК України).

Пред`являючи позов, ОСОБА_1 посилався на те, що після укладення 20.10.2001 шлюбу з ОСОБА_1 він із сім`єю вселився до будинку матері дружини ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 , де за час проживання сім`ї за усною згодою відповідачки здійснив багато ремонтних робіт, зробив багато покращень, які не можна відокремити від будинку. Вартість цих робіт і покращень становить 500664,16 грн і оскільки позивачу погрожують виселенням із будинку і він втрачає право на проживання в ньому, ці кошти підлягають йому до відшкодування з відповідачки. Між сторонами виникли правовідносини із найму та ремонту житла, які, втім, не могли бути оформлені письмово через відсутність до 2017 року реєстрації права власності на будинок за відповідачкою.

На підтвердження своїх доводів позивач ОСОБА_1 надав суду:
Технічний паспорт на садибний (індивідуальний) житловий будинок АДРЕСА_1 , виготовлений КП «Мукачівське міське бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки» 04.09.2017 (виконавець Пустовіт Н.Г.) на замовлення ОСОБА_2 , в якому зафіксовано 1981 рік побудови будинку (а.с. 6-12);
інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна від 28.10.2021 № 281776408, в якій зафіксовано, що право власності ОСОБА_2 :
на житловий будинок загальною площею 147,80 кв. м, житловою площею 33,5 кв. м, рік побудови 1981, з належними до нього господарськими будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1 зареєстровано 11.09.2017;
на земельну ділянку площею 0,2016 га з кадастровим номером 2122787400:10:101:0134, на якій розташований будинок, зареєстровано 31.20.2017 (а.с. 16-18);
Висновок про вартість об`єкта оцінки, складений ТОВ «Уж-Консалтинг» 01.11.2021 (оцінювач ОСОБА_6 ), де, зокрема:
об`єкт оцінки – житловий будинок загальною площею 147,80 кв. м за адресою: АДРЕСА_1 ;
коротка характеристика об`єкта – вартість невід`ємних покращень (ремонтно-будівельних робіт), що неможливо відокремити від об`єкта нерухомого майна (житлового будинку);
мета оцінки – визначення ринкової вартості об`єкта нерухомості для визначення ціни позову;
вид вартості – ринкова;
ринкова вартість об`єкта оцінки становить 500664,16 грн (а.с. 5);
довідку Виконкому Горондівської сільської ради Мукачівського району від 28.10.2021 № 377 про те, що ОСОБА_1 є мешканцем будинку АДРЕСА_1 , до складу його сім`ї входять дружина ОСОБА_3 , сини  ОСОБА_4 , 2003 р.н., і ОСОБА_5 , 2007 р.н. (а.с. 13).

Інші докази по суті спору суду позивачем не надавалися.

У силу вимог ст. 202 ч. 1, ст. 203 ч.ч. 1, 4, ст. 204, ст. 205 ч.ч. 1, 2, ст. 207, ст. 208 ч. 1 п. 4, ст. 810 ч.ч. 1, 3, ст. 811 ч. 1 ЦК України, договір найму житла укладається в письмовій формі, що є обов`язковою, визначеною законом умовою виникнення таких правовідносин, виконання якої лише і може належним чином свідчити про додержання вимог закону, про відповідне волевиявлення сторін, а також може презюмувати правомірність правочину.

Письмова форма договору найму житла в будинку, що належить громадянинові, вимагається і нормами ЖК України (зокрема, ст.ст. 150, 158, 159).

Договір позички житлового будинку чи приміщення, елементами якого, серед іншого, мотивувався позов, теж укладається в письмовій формі, а на строк три і більше років – у нотаріальній формі (ст. 793 ч.ч. 1, 2, ст. 827 ч.ч. 1, 3, ст. 828 ч. 3 ЦК України).

Та обставина, що на час вселення позивача ОСОБА_1 до будинку він не був ще зареєстрований на праві власності за відповідачкою ОСОБА_2 і її право власності було зареєстроване у 2017 році значення в контексті користування жилими приміщеннями в будинку не має, оскільки відповідачка володіла будинком правомірно (ст. 49 Закону України «Про власність», ст.ст. 4, 86 ЦК Української РСР (1963 р.), ст. 397 ч. 3 ЦК України (2003 р.)) та здійснювала щодо нього відповідні правомочності.

Питання покращення об`єкта оренди, ремонту житла, що винаймається, розрахунків у зв`язку з цим вирішуються з урахуванням умов вчиненого в письмовій формі правочину, при цьому, наймач не має права провадити перевлаштування та реконструкцію житла без згоди наймодавця, а якщо йдеться про ремонт, істотне значення у відповідних правовідносинах має вид ремонту (поточний чи капітальний) (ст.ст. 759, 776, 778, 815, 819 ЦК України).

Жодних доказів, які б підтверджували виникнення у позивача ОСОБА_1 передбаченим законом порядком правовідносин із найму, оренди, позички житла (будинку АДРЕСА_1 або його частини), укладення відповідного договору в справі немає. Саме по собі вселення позивача в будинок і проживання в ньому з сім`єю з дозволу матері дружини (володільця, потім – власника будинку) правомірне, проте, без належного договірного оформлення відносин із проживання в будинку, участі в його утриманні, ремонті тощо позбавляє позивача можливості доводити належними і допустимими доказами виникнення відповідних договірних правовідносин та прав і обов`язків сторін, що з них випливають.

Те саме стосується і покращень будинку, виконання ремонтних робіт у ньому. Ставлячи питання про грошову компенсацію покращень, що їх неможливо відокремити від будинку без заподіяння йому шкоди, про відшкодування вартості ремонтних робіт, виконаних у будинку, позивач повинен належними, допустимими, достовірними та достатніми доказами довести, зокрема, сам факт, час виконання конкретних робіт, вартість таких робіт і використаних матеріалів, види невідокремлюваних покращень будинку, їх вартість, свої конкретні витрати тощо. Відповідним чином мають бути сформульовані підстави позову.

Таких доказів позивач не надав, відповідні підстави позову не наводив. Висновок про вартість об`єкта оцінки від 01.11.2021 власне взагалі не є доказом щодо обставин, які підлягають доказуванню в справі. Не є він і висновком судової експертизи. Жодної інформації, яка мала б значення в контексті предмета доказування, а також конкретного обґрунтування ціни вищезгаданий висновок не містить. За змістом висновку визначена ним ціна у 500664,16 грн є ринковою вартістю об`єкта нерухомості – житлового будинку. Понад те, коли б така вартість і стосувалася саме невід`ємних покращень (ремонтно-будівельних робіт), то і тоді б не могла братися до уваги, позаяк будь-якої оцінки конкретних покращень чи робіт, витрат, відповідних досліджень, розрахунків висновок не містить. Позивач також залишає поза увагою, що в разі, коли насправді певні покращення здійснювалися, а ремонтні роботи по будинку проводилися, це мало місце під час шлюбу з ОСОБА_1 , що не може не враховуватися при вирішенні питання про розрахунки за такі покращення чи роботи.

Розгляд цивільної справи по суті належить до компетенції суду першої інстанції та є його обов`язком, функцією апеляційного суду є перевірка законності та обґрунтованості судового рішення, ухваленого судом першої інстанції, відповідно до закону, а не фактичне продовження розгляду справи після ухвалення рішення судом першої інстанції, вирішення позову замість суду першої інстанції і т.ін. (ст. 3 ч.ч. 1, 3, ст. 4 ч. 1, ст. 13 ч. 1, ст. 23 ч. 1, ст. 24 ч. 1, ст.ст. 43, 49, 184, 352 ЦПК України).

Таким чином, позивач ОСОБА_1 вільно реалізуючи свої цивільні та процесуальні права, користуючись правовою допомогою адвоката Тирпака А.В., визначив підстави позову та предмет доказування і саме з цих підстав просив задовольнити позов. Позивач не довів обставин, що підлягають доказуванню. За таких умов доводи позову щодо наявності у позивача права вимагати грошової компенсації за покращення, що їх неможливо відокремити від будинку без заподіяння йому шкоди, за ремонтні роботи, з підстав, що випливають із оренди, найму житла, позички або із самого факту здійснення відповідних робіт і витрат не відповідають правилам щодо правової визначеності та ґрунтуються на припущеннях. Передбачених законом, договором та встановлених і доведених підстав для стягнення на користь ОСОБА_1 з ОСОБА_2 500664,16 грн в якості відшкодування вартості витрат на ремонт будинку  АДРЕСА_1 немає.

Виходячи з викладеного, позивач ОСОБА_1 не обґрунтував і не довів у належний процесуальний спосіб факту виникнення права, на захист якого пред`явив позов, тож не довів і факту його порушення. Не може бути порушене право, доказів виникнення якого немає. Доводи апеляції правильності висновку суду першої інстанції про необґрунтованість і недоведеність позову не спростовують, суд не мав передбачених законом підстав для задоволення бездоказового позову.

Відтак, на підставі ст. 375 ЦПК України апеляцію позивача слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції – без змін.

Керуючись ст. 374 ч. 1 п. 1, ст.ст. 375, 382 ЦПК України, апеляційний суд –

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Мукачівського міськрайонного суду від 16 березня 2022 року – без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення може бути оскаржена до Верховного Суду. Повне судове рішення складене 6 квітня 2023 року.

Судді