ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа №640/4402/22                                                            Суддя (судді) першої інстанції: Вєкуа Н.Г.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 квітня 2023 року                                                                      м. Київ
Шостий апеляційний адміністративний суд у складі:
головуючого - судді                                                                      Ключковича В.Ю.,
суддів                                                                                          Беспалова О.О.,
                                                                                                    Грибан І.О.,
розглянувши у письмовому провадженні апеляційну скаргу Державної служби України з безпеки на транспорті на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 05 грудня 2022 року, прийнятого у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи, у справі за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю «ЕСКА КАПІТАЛ» до Державна служба України з безпеки на транспорті про визнання протиправною та скасування постанови, -

В С Т А Н О В И В:

ТОВ «ЕСКА КАПІТАЛ» звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Державна служба України з безпеки на транспорті, в якому просило суд визнати протиправними та скасувати постанови про застосування адміністративно-господарського штрафу від 18.01.2022 № 326580, № 326581.
Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 05.12.2022 адміністративний позов задоволено повністю.
Не погоджуючись із вказаним рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, з підстав порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, в якій просить скасувати рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 05.12.2022 та відмовити у задоволені позовних вимог у повному обсязі.
Відповідач вказує, що під час рейдової перевірки посадовим особам відповідача жодних документів про те, що позивач не був неналежним перевізником надано не було, тому не є достовірним та допустимим доказом того, що ТОВ «ЕСКА КАПІТАЛ» не було автомобільним перевізником під час перевезення вантажу, при перевірці перевезення яких складено акт проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом від 07.12.2021 № 305747.
На думку відповідача, надані до позову матеріали відносно суборенди іншою особою не є юридично значимими документами для цілей визначення перевізника, оскільки були відсутні на місці події, а фактичні обставини зафіксовані в акті, який саме, як вже зазначалося, і є первинним носієм доказової інформації. Надання їх (матеріалів щодо суборенди) згодом, навіть не у зв`язку з розглядом справи ДСУ з безпеки на транспорті жодним чином не спростовує та не змінює встановлених на місці події фактичних обставин, зафіксованих в акті проведення перевірки, не створює для цього акту наслідків юридично дефектного документу та не нівелює зафіксованих в акті обставин.
Відзив на апеляційну скаргу до Шостого апеляційного адміністративного суду не надходив.
Керуючись частинами 1 та 2 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.
Як вбачається з матеріалів справи, 24.01.2022 ТОВ «ЕСКА КАПІТАЛ» отримало постанови про застосування адміністративно-господарського штрафу від 18.01.2022 № 326580, № 326581.
Згідно постанови від 18.01.2022 № 326580 ТОВ «ЕСКА КАПІТАЛ» допущено перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 10%, відповідальність за яке передбачена абз. 15 ч. 1 ст. 60 Закону України «Про автомобільний транспорт».
Згідно постанови від 18.01.2022 № 326581 ТОВ «ЕСКА КАПІТАЛ» допущено відсутність товарно-транспортної накладної на момент проведення перевірки.
Вважаючи вказані постанови протиправними, позивач звернувся з даним позовом до суду.
Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що станом на дату проведення перевірки, автомобіль, щодо якого встановлено порушення вантажних норм, перебував у користуванні ОСОБА_1 .
Переглядаючи справу за наявними у ній доказами, перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів зазначає про таке.
Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
За визначенням, що міститься у ст. 1 Закону України «Про автомобільний транспорт» від 05.04.2001 № 2344-III (далі - Закон № 2344-III) автомобільний перевізник - фізична або юридична особа, яка здійснює на комерційній основі чи за власний кошт перевезення пасажирів чи (та) вантажів транспортними засобами.
Відповідно до ч. 1 ст. 33 Закону № 2344-III автомобільним перевізником, що здійснює перевезення вантажів на договірних умовах, є суб`єкт господарювання, який відповідно до законодавства надає послугу згідно з договором про перевезення вантажу транспортним засобом, що використовується на законних підставах.
За приписами абз. 16 ч. 1 ст. 60 Закону № 2344-III за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи за: перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 20 відсотків, але не більше 30 відсотків при перевезенні неподільного вантажу без відповідного дозволу або подільного вантажу - штраф у розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Проаналізувавши вказані норми, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що відповідальним за порушення вимог, зокрема, вагових норм транспортного засобу, є автомобільний перевізник, який на комерційній основі перевозить вантаж.
Як підтверджено матеріалами справи основною діяльністю ТОВ «ЕСКА КАПІТАЛ» є фінансовий лізинг.
Так, за договором фінансового лізингу № 100921/ФЛ-1540 від 10.09.2021 ТОВ «ЕСКА КАПІТАЛ» (лізингодавець) передає у володіння та користування сідловий тягач SCANIA R420L на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 . У специфікації до вказаного договору зазначена інформація про транспортний засіб - сідловий тягач SCANIA R420L із заводським номером: НОМЕР_1 .
Згідно товарно-транспортної накладної № 104 від 06.12.2021 автомобільний перевізник ФОП ОСОБА_1 на автомобілі SCANIA НОМЕР_2 здійснив перевезення вантажовідправника ТОВ ЛОРЕТТА АГРО» кукурудзи до вантажоодержувача  ТОВ «М.В.КАРГО» за маршрутом вул.. Голубнича, 19 , село Грушківці, Хмельницької області до вул.. Морської, 1, село Визирка, Одеської області.
Відповідно до ч. 1 ст. 806 Цивільного Кодексу України за договором лізингу одна сторона (лізингодавець) передає або зобов`язується передати другій стороні (лізингоодержувачеві) у користування майно, що належить лізингодавцю на праві власності і було набуте ним без попередньої домовленості із лізингоодержувачем (прямий лізинг), або майно, спеціально придбане лізингодавцем у продавця (постачальника) відповідно до встановлених лізингоодержувачем специфікацій та умов (непрямий лізинг), на певний строк і за встановлену плату (лізингові платежі).
Зважаючи на встановлені обставини, колегія суддів вважає вірним висновок суду першої інстанції, що станом на дату проведення перевірки, автомобіль, щодо якого встановлено порушення вантажних норм, перебував у користуванні ОСОБА_1 .
Відтак, є вірним висновок суду першої інстанції про протиправність спірних постанов, оскільки, відповідачем не встановлювалась особа перевізника у належний спосіб.
Також, колегія суддів звертає увагу на те, що у постанові від 22.02.2023 у справі № 240/22448/20 Верховний Суд зробив наступний висновок: «…26. Аналізуючи наведені вище положення законодавства у зіставленні з обставинами цієї справи колегія суддів виходить передовсім з того, що відповідальність за порушення законодавства про автомобільний транспорт, передбачена абзацом шістнадцятим частини першої статті 60 Закону № 2344-III, застосовується до автомобільних перевізників, а не до власників/користувачів транспортного засобу, яким перевозиться вантаж.
Колегія суддів погоджується з доводами касатора про те, що автомобільний перевізник має використовувати транспортний засіб для перевезення вантажу на законних підставах. Проте автомобільним перевізником є той, хто за умовами договору (із замовником) про перевезення вантажу надає відповідну послугу (статті 33, 50 Закону № 2344-III), а не власник/користувач транспортного засобу.
Не без того, що надання цієї послуги може передбачати використання (на законних підставах) транспортного засобу, який належить іншій особі, але ця обставина не змінює правового статусу перевізника в цих правовідносинах, особливо коли йдеться про застосування відповідальності, передбаченої абзацом шістнадцятим частини першої статті 60 Закону № 2344-III. Тому автомобільний перевізник не може визначатися тільки на підставі реєстраційних документів на транспортний засіб (адже такі дані не завжди можуть збігатися), як на тому акцентує касатор…».
Відповідно до ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.
Разом з цим, колегією суддів встановлено, що судом першої інстанції було у повній мірі встановлено обставини справи, яким надано належну правову оцінку із дотриманням діючих норм матеріального та процесуального права.
У свою чергу, вказані в апеляційній скарзі доводи Державної служби України з безпеки на транспорті не свідчать про наявність передбачених ст. 317 КАС України підстав для скасування рішення суду першої інстанції, зазначених вище висновків суду попередньої інстанції не спростовують та не дають підстав вважати, що судом першої інстанції при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.
З урахуванням викладеного, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
За правилами ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись ст.ст. 242-245, 308, 311, 315, 316, 321-322, 325, 328-329 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Державної служби України з безпеки на транспорті залишити без задоволення.
Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 05 грудня 2022 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя                                                                      В.Ю. Ключкович

Судді                                                                                          О.О. Беспалов

                                                                                                    І.О. Грибан