ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 червня 2023 року	Львів	Справа № 140/8143/22 пров. № А/857/4426/23	
Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі:
судді-доповідача                                                                 Шинкар Т.І.,
суддів                                                                                   Іщук Л.П.,
                                                                                             Обрізка І.М.,
розглянувши в письмовому провадженні в м.Львові апеляційні скарги Військової частини НОМЕР_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) Державної прикордонної служби України та ІНФОРМАЦІЯ_2 (військова частина НОМЕР_2 ) Державної прикордонної служби на рішення Волинського окружного адміністративного суду (головуючий суддя Лозовський О.А.), ухвалене за правилами спрощеного позовного провадження у письмовому провадженні в м.Луцьк 09 лютого 2023 року у справі №140/8143/22 за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_3 (військова частина НОМЕР_1 ), Кінологічного навчального центру Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_3 ), ІНФОРМАЦІЯ_4 (військова частина НОМЕР_2 ) про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії, 
В С Т А Н О В И В :

12.12.2022 ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до 7 прикордонного Карпатського загону Західного регіонального управління ДПС України (військова частина НОМЕР_1 ), Кінологічного навчального центру Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_3 ), ІНФОРМАЦІЯ_4 (військова частина НОМЕР_2 ), просив: 
1) визнати протиправними дії Кінологічного навчального центру (військова частина НОМЕР_3 ) щодо нарахування ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з грудня 2015 року по березень 2016 року включно з урахуванням лютого 2015 року як місяця для обчислення індексу споживчих цін (базового місяця); 
2) зобов`язати Кінологічний навчальний центр (військова частина НОМЕР_3 ) перерахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з грудня 2015 року по березень 2016 року включно з урахуванням січня 2008 року як місяця для обчислення індексу споживчих цін (базового місяця); 
3) визнати протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_5 (військова частина НОМЕР_1 ) щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з квітня 2016 року по серпень 2017 року включно; 
4) зобов`язати НОМЕР_4 прикордонний Карпатський загін (військова частина НОМЕР_1 ) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з квітня 2016 року по серпень 2017 року включно з урахуванням січня 2008 року як місяця для обчислення індексу споживчих цін (базового місяця); 
5) визнати протиправними дії 27 прикордонного загону імені героїв Карпатської Січі (військова частина НОМЕР_2 ) щодо нарахування ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з вересня 2017 року по лютий 2018 року включно з урахуванням грудня 2014 року як місяця для обчислення індексу споживчих цін (базового місяця); 
6) зобов`язати НОМЕР_5 прикордонний загін імені героїв Карпатської Січі (військова частина НОМЕР_2 ) перерахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з вересня 2017 року по лютий 2018 року включно з урахуванням січня 2008 року як місяця для обчислення індексу споживчих цін (базового місяця).
Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 09 лютого 2023 року позов задоволено.
Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що основною метою індексації грошових доходів населення є забезпечення достатнього життєвого рівня населення України за рахунок відшкодування подорожчання споживчих товарів і послуг. Суд першої інстанції вказав, що на підприємства, установи, організації, незалежно від форм власності, покладається обов`язок проводити індексацію заробітної плати (грошового забезпечення) у разі перевищення величини індексу споживчих цін встановленого порогу індексації. Суд першої інстанції зазначив, що за загальним правилом для індексації заробітної плати необхідно знати два взаємопов`язаних елемента: базовий місяць та коефіцієнт індексації. Суд першої інстанції вказав, що підвищення тарифних ставок (окладів) після 01 січня 2008 року, в тому числі у період перебування позивача на військовій службі, що є підставою для встановлення іншого базового місяця при проведенні індексації, не відбувалося. Суд першої інстанції погодився з доводами позивача, що у спірні періоди - з грудня 2015 по березень 2016 року включно та з вересня 2017 року по лютий 2018 року - необхідно було застосовувати як базовий місяць січень 2008 року (посадові оклади військовослужбовців за посадами з січня 2008 року по лютий 2018 року включно були незмінними). Суд першої інстанції також вказав, що виплата індексації грошового забезпечення здійснюється за місцем перебування військовослужбовців на грошовому забезпеченні і обмежене фінансування не впливає на право позивача отримати індексацію грошового забезпечення. Суд першої інстанції дійшов висновку, що ОСОБА_1 в період з квітня 2016 року по серпень 2017 року включно проходив військову службу у НОМЕР_4 прикордонному Карпатському загоні (військова частина НОМЕР_1 ) та саме вказаним відповідачем нараховувалося та виплачувалося позивачу грошове забезпечення за вказаний період.
Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, Військова частина НОМЕР_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) Державної прикордонної служби України та ІНФОРМАЦІЯ_6 (військова частина НОМЕР_2 ) Державної прикордонної служби подали апеляційні скарги, просять рішення суду першої інстанції скасувати та в позовних вимог до скаржників відмовити.
Військова частина НОМЕР_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) Державної прикордонної служби України апеляційну скаргу мотивує тим, що зауважень та заперечень з боку позивача на момент звільнення не було, отже він погодився з наданим розрахунком при звільненні. Скаржник вказує, що відповідно до послужного списку позивача буде видно його рух по службі та відповідно збільшення грошового забезпечення (окладу) й відповідно збільшення грошових доходів. Вважає, що позивач підпадає під дію пункту 10-2 Порядку проведення індексації грошових доходів населення. Вказує, що головним розпорядником коштів є Міністерство внутрішніх справ. Зазначає, що до компетенції суду не входить повноваження визначення конкретних сум індексації. Скаржник вважає, що немає правових підстав для задоволення позовних вимог в частині, що стосується Військової частини НОМЕР_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) Державної прикордонної служби України.
ІНФОРМАЦІЯ_6 (військова частина НОМЕР_2 ) Державної прикордонної служби апеляційну скаргу мотивує тим, що базовим місяцем при обчисленні індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації слід вважати місяць підвищення грошового забезпечення за рахунок зростання його складових, які не мають разового характеру (місяць, в якому заробітна плата працівника зросла за рахунок її постійних складових), а з 01 грудня 2015 року - місяця підвищення тарифних ставок (окладів). Скаржник вказує, що з вересня 2017 року по лютий 2018 року при нарахуванні індексації встановлено базовий місяць: грудень 2014 року - збільшення розміру грошового забезпечення (за рахунок підвищення посадового окладу, премії, надбавки). Скаржник вважає, що відсутні підстави для застосування базового місяця січень 2008 року за період з вересня 2017 року по лютий 2018 року.
Враховуючи положення статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), суд апеляційної інстанції дійшов висновку щодо можливості розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, на підставі наявних у ній доказів.
Згідно з ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.
Суд апеляційної інстанції, переглядаючи справу за наявними у ній доказами та перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в оскаржуваній частині, в межах доводів та вимог апеляційних скарг, дослідивши докази, що стосуються фактів, на які посилаються учасники справи, приходить до переконання, що рішення суду першої інстанції в оскаржуваній частині вимогам статті 242 КАС України відповідає.
Як встановлено судом першої інстанції з матеріалів справи, ОСОБА_1 проходив військову службу та перебував на грошовому забезпеченні:
у період з грудня 2015 року по березень 2016 року включно у Кінологічному навчальному центрі (військова частина НОМЕР_3 ); 
у період з квітня 2016 року по серпень 2017 року включно у ІНФОРМАЦІЯ_7 (військова частина НОМЕР_1 ); 
у період з вересня 2017 року по лютий 2018 року включно у ІНФОРМАЦІЯ_2 (військова частина НОМЕР_2 ).
Наказом начальника НОМЕР_6 прикордонного загону від 18.08.2022 №688-ос капітана       ОСОБА_1 , першого заступника начальника відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_8 » (тип В) звільнено з військової служби в запас за підпунктом «г» (через такі сімейні обставини або інші поважні причини (якщо військовослужбовці не висловили бажання продовжувати службу): один з подружжя, обоє з яких проходять військову службу і мають дитину (дітей) віком до 18 років) пункту 3 частини 5 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу». 
Наказом начальника НОМЕР_6 прикордонного загону від 19.08.2022 №695-ос капітана       ОСОБА_1 , виключено зі списків особового складу та всіх видів забезпечення з 19.08.2022.
На адвокатський запит представника ОСОБА_1 . Кінологічний навчальний центр (військова частина НОМЕР_3 ) листом від 24.10.2022 №11/2913-22-вих 24.10.2022 повідомив, що для розрахунку індексації грошового забезпечення військовослужбовця застосовувався базовий місяць лютий 2015 року відповідно до грошового атестату №654 від 06.11.2015. Відповідно до розпорядження Голови Державної прикордонної служби України № Т/116-1743 від 03.03.2020 військовослужбовцям, які звільняються з військової служби, виплата індексації грошового забезпечення проводиться за всі періоди, за які військовослужбовці мали право на її отримання, але не отримали, органом ДПС України, з якого військовослужбовці виключаються зі списків частини у зв`язку із звільненням з військової служби. Запропоновано звернутися за виплатою індексації грошового забезпечення за останнім місцем проходження служби.
До листа долучено довідку про нараховану та виплачену індексацію за 2015-2016 року, згідно з якою ОСОБА_1 нараховано індексацію грошового забезпечення за період з листопада 2015 року по березень 2016 року включно з урахуванням лютого 2015 року як місяця для обчислення індексу споживчих цін (базового місяця) (а.с.24).
На адвокатський запит представника Репкова О.Ф. 7 прикордонний Карпатський загін (військова частина НОМЕР_1 ) листом №11/15995-22-Вих від 18.10.2022 повідомив, що відповідно до розпорядження Адміністрації Державної прикордонної служби України № Т/116-1743 від 03.03.2020 нарахування та виплата належних сум індексації грошового забезпечення за весь період проходження служби проводиться органом Державної прикордонної служби, з якої військовослужбовець був виключений зі списків частини у зв`язку із звільненням з військової служби. Запропоновано звернутися за виплатою індексації грошового забезпечення за останнім місцем проходження служби (а.с.26). Надано особисті картки грошового забезпечення ОСОБА_1 .
На адвокатський запит представника Репкова О.Ф. 27 прикордонний загін імені героїв Карпатської Січі (військова частина НОМЕР_2 ) листом від 20.10.2022 №11.1/8812-22-вих повідомив, що відповідно до розпорядження Адміністрації Державної прикордонної служби України № Т/116-1743 від 03.03.2020 виплата індексації проводиться органом ДПС України, з якого військовослужбовець був виключений зі списків частини у зв`язку із звільненням з військової служби з урахуванням невиплаченої індексації грошового забезпечення під час проходження служби в інших органах ДПС України. У вказаному запиті НОМЕР_5 прикордонний загін імені героїв Карпатської Січі (військова частина НОМЕР_2 ) запропонував звернутися за виплатою індексації грошового забезпечення за останнім місцем проходження служби (а.с.28).
До листа долучено довідку про нараховану та виплачену/невиплачену індексацію за період проходження служби в НОМЕР_5 прикордонному загоні з вересня 2017 року по березень 2021 року відповідно до якої ОСОБА_1 нараховано індексацію грошового забезпечення за період з вересня 2017 року по лютий 2018 року включно з урахуванням грудня 2014 року як місяця для обчислення індексу споживчих цін (базового місяця) (а.с.30).
Вважаючи дії та бездіяльність відповідачів протиправними, ОСОБА_1 звернувся з позовом до суду.
Перевіряючи законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції виходить з наступного.
Враховуючи вимоги частини 2 статті 19 Конституції України та частини 2 статті 2 КАС України, законодавцем визначено критерії для оцінювання рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, які одночасно є принципами адміністративної процедури, що вироблені у практиці європейських країн.
Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.
Відповідно до частини 1 статті 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.92 №2232-XII (далі - Закон №2232-XII) військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності.
Військова служба є особливим видом публічної служби, тому її проходження передбачає особливе регулювання праці військовослужбовців, а саме межі реалізації ними своїх трудових прав у зв`язку з специфікою їх правового статусу, відносини щодо звільнення та проходження військової служби врегульовані як загальним законодавством України про працю, так і спеціальним законодавством.
При цьому, пріоритетними є норми спеціального законодавства, а норми трудового законодавства підлягають застосуванню лише у випадках, якщо спеціальними нормами не врегульовано спірних відносин, та коли про можливість такого застосування прямо зазначено у спеціальному законі.
Спеціальним законом, який визначає основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі є Закон України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 №2011-XII (далі - Закон №2011-XII).
Відповідно до частин 1 та 2 статті 9 Закону №2011-XII держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів. До складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.
Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця. Грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону (частина 3 статті 9 Закону №2011-XII).
Преамбулою Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» від 03.07.1991 №1282-XII (далі - Закон №1282-XII) встановлено, що цей Закон визначає правові, економічні та організаційні основи підтримання купівельної спроможності населення України в умовах зростання цін з метою дотримання встановлених Конституцією України гарантій щодо забезпечення достатнього життєвого рівня населення України.
Відповідно до статті 1 Закону №1282-XII індексація грошових доходів населення - встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг.
Згідно з положеннями статті 2 Закону №1282-XII індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, зокрема, оплата праці (грошове забезпечення). Індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення.
Як зазначено Верховним Судом у постановах від 05 лютого 2020 року (справа №825/565/17), від 09 березня 2023 року (справа №160/6645/21), від 10 травня 2023 року (справа №260/5461/21) індексація грошового забезпечення, як складова грошового забезпечення військовослужбовців, є однією з основних державних гарантій щодо оплати їх праці, а отже підлягає обов`язковому нарахуванню і виплаті.
Отже, індексація грошового забезпечення є однією із основних державних гарантій щодо оплати військової служби, проведення індексації у зв`язку зі зростанням споживчих цін (інфляцією) є обов`язковим для всіх юридичних осіб - роботодавців, незалежно від форми власності та виду юридичної особи. Сума індексації грошового забезпечення є складовою частиною грошового забезпечення і відповідно до Закону №1282-XII, підлягає обов`язковому нарахуванню та виплаті.
За відсутності затвердженого особливого порядку індексації грошового забезпечення військовослужбовців, нарахування індексації грошового забезпечення здійснюється у встановленому Кабінетом Міністрів України порядку, а саме відповідно до Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженому Постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року №1078 (далі - Порядок №1078), який поширюється на підприємства, установи та організації незалежно від форми власності і господарювання, а також на фізичних осіб, що використовують працю найманих працівників.
Відповідно до пункту 1-1 Порядку №1078 підвищення грошових доходів громадян у зв`язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, в якому офіційно опубліковано індекс споживчих цін. Індексація грошових доходів населення проводиться у разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який встановлюється в розмірі 103 (до 01.01.2016 - 101) відсотка.
Обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошових доходів населення провадиться наростаючим підсумком починаючи з березня 2003 р. - місяця опублікування Закону України від 6 лютого 2003 року № 491-IV «Про внесення змін до Закону України «Про індексацію грошових доходів населення».
Для проведення подальшої індексації грошових доходів населення обчислення індексу споживчих цін починається за місяцем, у якому індекс споживчих цін перевищив поріг індексації, зазначений в абзаці другому цього пункту.
При цьому, до прийняття Кабінетом Міністрів України Постанови №1013 від 09.12.2015 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів», яка набрала чинності з 15.12.2015 та підлягала застосуванню з 01.12.2015, базовим місяцем вважався місяць, у якому відбулося підвищення мінімальної зарплати, пенсій, стипендій виплат із соціального страхування чи зростання грошових доходів населення без перегляду їх мінімальних розмірів (за рахунок постійних складових зарплати), а базовий місяць (місяць підвищення) визначався у разі коли зросла зарплата внаслідок підвищення тарифної ставки (окладу) або за рахунок будь-якої постійної складової зарплати.
Обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації заробітної плати новоприйнятих працівників здійснювалося з місяця прийняття працівника на роботу.
З 01.12.2015 замість базового місяця введено поняття місяць, у якому відбулося підвищення - у разі підвищення тарифних ставок (окладів), пенсій або щомісячного довічного грошового утримання, стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, значення індексу споживчих цін у місяці, в якому відбувається підвищення, приймалося за 1 або 100 відсотків.
Обчислення індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації здійснювалося з місяця, наступного за місяцем підвищення зазначених грошових доходів населення.
Сума індексації у місяці підвищення тарифних ставок (окладів), пенсій або щомісячного довічного грошового утримання, стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, не нараховується, якщо розмір підвищення грошового доходу перевищує суму індексації, що склалась у місяці підвищення доходу.
Якщо розмір підвищення грошового доходу не перевищує суму індексації, що склалась у місяці підвищення доходу, сума індексації у цьому місяці визначається з урахуванням розміру підвищення доходу і розраховується як різниця між сумою індексації і розміром підвищення доходу.
У разі зростання заробітної плати за рахунок інших її складових без підвищення тарифних ставок (окладів) сума індексації не зменшується на розмір підвищення заробітної плати. У разі коли відбувається підвищення тарифної ставки (окладу), у місяці підвищення враховуються всі складові заробітної плати, які не мають разового характеру.
Отже, внаслідок зазначених змін Порядок №1078 у редакції, що застосовується з 1 грудня 2015 року, не містить поняття «базовий місяць» і передбачає уніфікований механізм визначення індексації у разі підвищення заробітної плати. Місяць підвищення доходу при зростанні заробітної плати визначається тільки в разі, якщо підвищена тарифна ставка (оклад). Тож із 1 грудня 2015 року зростання заробітної плати за рахунок інших постійних її складових, без підвищення тарифної ставки (окладу), не призводить до визначення нового місяця підвищення доходу.
У цьому полягає одна з основних відмінностей поняття «місяць підвищення доходу» від терміну «базовий місяць», позаяк визначення останнього залежало також від факту зростання заробітної плати за рахунок будь-якої її постійної складової.
Водночас вилучення терміну «базовий місяць» та запровадження поняття «місяць підвищення доходу» не вплинуло на правило обчислення індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації. Як у «базовому місяці», так і у «місяці підвищення доходу» індекс обчислення споживчих цін приймається за 1 або 100 відсотків, а обчислення цього індексу для проведення подальшої індексації здійснюється наростаючим підсумком із наступного місяця.
Аналогічна правова позиція випливає зі змісту постанов Верховного Суду від 13 січня 2020 року у справі №803/203/17 і від 22 липня 2020 року у справі №400/3017/19, від 13 квітня 2023 року у справі №420/18162/21.
Відповідно до пункту 14 Порядку №1078 роз`яснення щодо застосування цього Порядку надає Мінсоцполітики.
Відповідно до роз`яснення Мінсоцполітики від 08 серпня 2017 року №48/о/66-17 на запит ДФ Міноборони від 18 липня 2017 року №248/3/9/1/863 зміна розміру доплат, надбавок та премій не впливає на початок обчислення індексації, якщо не підвищується посадовий оклад.
У роз`ясненні Мінсоцполітики від 18 квітня 2018 року №28/о/66-18 вказано, що у разі зростання грошового забезпечення за рахунок інших його складових, без підвищення посадового окладу, сума індексації не зменшується на розмір підвищення грошового забезпечення.
На час виникнення спірних правовідносин схеми посадових окладів військовослужбовців були затверджені Постановою Кабінету Міністрів України від 7 листопада 2007 року №1294 «Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб».
Указана постанова була чинною з 1 січня 2008 року до 1 березня 2018 року.
Від січня 2008 року оклад за посадою позивача не змінювався. Такий змінився лише в березні 2018 року на підставі Постанови Кабінету Міністрів України «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» від 30 серпня 2017 року №704, якою встановлені нові розміри окладів військовослужбовців.
Отже, за умови останнього підвищення військовослужбовцям посадового окладу в січні 2008 року, місяцем для розрахунку індексації грошового забезпечення для цілей застосування Порядку №1078 (зі змінами, внесеними Постановою №1013) є січень 2008 року, який і має застосовуватися для розрахунку індексації грошового забезпечення позивача за спірний період з квітня 2016 року по лютий 2018 року.
Вказане не суперечить поширенню на спірні правовідносини пункту 10-2 Порядку №1078, який застосовується з 01.12.2015, та яким встановлювалось, що для працівників, яких переведено на іншу роботу на тому самому підприємстві, в установі або організації, а також переведено на роботу на інше підприємство, в установу або організацію або в іншу місцевість та у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці у разі продовження такими працівниками роботи, для новоприйнятих працівників, а також для працівників, які використали відпустку для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку та відпустку без збереження заробітної плати, передбачені законодавством про відпустки, обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації здійснюється з місяця, наступного за місяцем підвищення тарифної ставки (окладу), за посадою, яку займає працівник. 
Оскільки з грудня 2015 року позивач проходив військову службу у Кінологічному навчальному центрі (військова частина НОМЕР_3 ), а останнє підвищення військовослужбовцям посадового окладу в січні 2008 року, тому саме вказаний місяць слід вважати базовим. Посадові оклади військовослужбовців від січня 2008 року не змінювалися до березня 2018 року.
В подальшому, зміна грошового забезпечення військовослужбовців відбулась з 01.03.2018 у зв`язку з набранням чинності Постановою Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», якою затверджено нову тарифну сітку розрядів і коефіцієнтів посадових окладів військовослужбовців з числа осіб рядового, сержантського і старшинського складу, офіцерського складу (крім військовослужбовців строкової військової служби), осіб рядового і начальницького складу. Це стало підставою для зміни місяця підвищення (базового місяця) у цілях нарахування індексації військовослужбовцям на березень 2018 року.
Таким чином, застосування 27 прикордонним загоном імені героїв Карпатської Січі (військова частина НОМЕР_2 ) інших місяців, а саме лютого 2015 року та грудня 2014 року відповідно для обчислення індексації у ці періоди є протиправним, оскільки в ці місяці не вносилися зміни саме до посадових окладів військовослужбовців.
Відповідно до вимог Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» та Порядку №1078, обов`язок визначення розміру підвищення грошового доходу працівника та суми індексації, що склалася у місяці підвищення цього грошового доходу, а також встановлення факту перевищення розміру підвищення грошового доходу працівника над сумою індексації, що склалася у місяці його підвищення з метою вирішення питання про наявність підстав для виплати індексації у місяці підвищення доходу (базовому місяці) покладається безпосередньо на роботодавця.
При цьому, суд апеляційної інстанції звертає увагу, що розрахунок сум індексації грошового забезпечення є компетенцією відповідачів в яких позивач проходив службу і які виплачували йому грошове забезпечення, і саме на відповідачів, за наявності законних підстав, покладається обов`язок нарахувати та виплатити позивачу індексацію грошового забезпечення з визначенням базового місяця (місяця, в якому відбулося підвищення) індексації.
Верховний Суд у постанові від 27.06.2022 у справі №420/5976/20 зазначив, що згідно з висновками Верховного Суду, викладеними у постановах від 19.07.2019 у справі №240/4911/18, від 07.08.2019 у справі №825/694/17, від 20.11.2019 у справі №620/1892/19, виплата індексації грошового забезпечення здійснюється за місцем перебування військовослужбовців на грошовому забезпеченні і обмежене фінансування не впливає на право позивача отримати індексацію грошового забезпечення.
Статтею 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Відповідно до частини 1 статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
За встановлених обставин, надаючи правову оцінку аргументам сторін, в обсязі встановлених у цій справі фактичних обставин, враховуючи їхній зміст та юридичну природу, зважаючи на висловлену Верховним Судом правову позицію у такій категорії справ, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції щодо застосування січня 2008 року та березня 2018 року як місяців для обчислення індексу споживчих цін (базових місяців) при нарахуванні та виплаті ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за спірні періоди.
З огляду на те, що у частині, яка стосується періоду з грудня 2015 року по березень 2016 року включно, постанова суду першої інстанції скаржниками фактично не оскаржується, доводів про порушення судом першої інстанції норм права при вирішенні вказаної частини позовних вимог апеляційні скарги не містять, а тому в силу приписів статті 308 КАС України рішення суду першої інстанції в цій частині не є предметом перегляду судом апеляційної інстанції.
Щодо пропуску позивачем строку звернення до суду, то індексація є складовою заробітної плати (додатковою заробітною платою). 
Положення статті 122 КАС України не регулюють порядок звернення осіб, які перебувають (перебували) на публічній службі, до адміністративного суду у справах про стягнення належної їм заробітної плати у разі порушення законодавства про оплату праці.
Умови проходження більшості видів публічної служби, зокрема й у питаннях щодо оплати праці, регулюються як спеціальним законодавством, так і загальними нормами трудового законодавства, тобто нормами законодавства про працю.
Частиною 1 статті 233 КЗпП України, яка регулює строки звернення до суду за вирішенням трудових спорів, в редакції чинній на час звернення позивача до суду, встановлено, що у справах про виплату всіх сум, що належать працівникові при звільненні, працівник має право звернутися до суду у тримісячний строк з дня одержання ним письмового повідомлення про суми, нараховані та виплачені йому при звільненні.
При цьому, відповідно до пункту 1 Глави ХІХ КЗпП України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтею 233 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину.
Отже, право на заробітну плату під час дії карантину не обмежується будь-яким строком щодо судового захисту і такий висновок прямо випливає з вказаних норм.
Частиною 2 статті 6 КАС України та статтею 17 Закону України «Про виконання рішень і застосування практики Європейського Суду з прав людини» передбачено застосування судами Конвенції та практики ЄСПЛ як джерела права.
У пункті 58 Рішення Європейського суду з прав людини у справі «Серявін та інші проти України» від 10 лютого 2010 року Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення. Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень.
З огляду на викладене, враховуючи положення статті 316 КАС України прецедентну практику ЄСПЛ, суд апеляційної інстанції приходить переконання, що судом першої інстанції в оскаржуваній частині рішенні викладено підстави задоволення позовних вимог, на основі об`єктивної оцінки наданих сторонами доказів повно встановлено фактичні обставини справи, правильно застосовано норми матеріального права. Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, на законність судового рішення не впливають.
Керуючись статтями 241, 243, 308, 311, 316, 321, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,
П О С Т А Н О В И В:

Апеляційні скарги Військової частини НОМЕР_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) Державної прикордонної служби України та ІНФОРМАЦІЯ_2 (військова частина НОМЕР_2 ) Державної прикордонної служби залишити без задоволення, а рішення Волинського окружного адміністративного суду від 09 лютого 2023 року у справі №140/8143/22 - без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків встановлених ч.5 ст.328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя-доповідач	 	Т. І. Шинкар 	
судді	 	Л. П. Іщук 	
 	 	І. М. Обрізко