ОКРЕМА ДУМКА
Судді Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду
Русинчука М. М.
 
22 лютого 2023 року
м. Київ
 
справа № 465/5980/17
провадження № 61-1178св20 
 
Верховним Судом у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: головуючого - Крата В. І., суддів: Антоненко Н. О., Дундар І. О., Краснощокова Є. В., Русинчука М. М. (суддя-доповідач), касаційну скаргу ОСОБА_1 і ОСОБА_2 задоволено частково. Скасовано Постанову Львівського апеляційного суду від 03 грудня 2019 року у частині задоволених зустрічних позовних вимог Львівського комунального підприємства «Навколо базару» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за електроенергію у розмірі 6 151,08 грн, у частині задоволених зустрічних позовних вимог Львівського комунального підприємства «Навколо базару» до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за електроенергію у розмірі 1 078,96 грн, в частині відмови в задоволенні первісних позовних вимог ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до Львівського комунального підприємства «Навколо базару» про зобов`язання провести перерахунок спожитої електроенергії. Рішення Франківського районного суду міста Львова від 31 травня 2019 року в частині відмови в задоволенні зустрічних позовних вимог Львівського комунального підприємства «Навколо базару» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за електроенергію у розмірі 6 151,08 грн, в частині відмови в задоволенні зустрічних позовних вимог Львівського комунального підприємства «Навколо базару» до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за електроенергію у розмірі 1 078,96 грн, в частині задоволення первісних позовних вимог ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до Львівського комунального підприємства «Навколо базару» про зобов`язання провести перерахунок спожитої електроенергії змінено з викладенням його мотивувальної частини в редакції цієї постанови. Постанову Львівського апеляційного суду від 03 грудня 2019 року у частині відмови в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про визнання дій незаконними змінено з викладенням її мотивувальної частини в редакції цієї постанови.
 
Суть справи
 
У жовтні 2017 року ОСОБА_1 звернувся з позовом до Львівського комунального підприємства «Навколо базару» (далі - ЛКП «Навколо базару»), третя особа - Приватне акціонерне товариство «Львівобленерго» (далі - ПрАТ «Львівобленерго»), про визнання дій незаконними та зобов`язання провести перерахунок спожитої енергії. Позов мотивований тим, що ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_1 . У 2007 році вказаний будинок прийнято у комунальну власність Львівської міської ради від ДП ЖКК «Укрбуд». Влаштування поквартирного обліку електроенергії в будинку не здійснено. Будинок забезпечується електроенергією на підставі договору від 26 січня 2005 року № 90438, укладеного між ПрАТ «Львівобленерго» та балансоутримувачем цього будинку ЛКП «Навколо базару». Нарахування за використану електроенергію жителям будинку здійснюється за показниками загальнобудинкового приладу обліку електроенергії, який в подальшому ділиться на загальну площу квартири кожного із мешканців. При цьому, кількість зареєстрованих та фактично проживаючих осіб, а також наявність тих чи інших електроприладів в окремо взятій квартирі до уваги не береться та на розрахунок не впливає. Розрахунок ЛКП «Навколо базару», який зводиться до розподілу показника загальнобудинкового лічильнику на площу квартири, не ґрунтується на нормах чинного законодавства.
 
ОСОБА_1 просив:
визнати незаконними дії ЛКП «Навколо базару щодо нарахування йому вартості електроенергії, спожитої за період з 01 березня 2017 року до 01 жовтня 2017 року у квартирі АДРЕСА_1 , у розмірі 10 970,40 грн;
зобов`язати ЛКП «Навколо базару» провести перерахунок щодо спожитої вказаної електроенергії.
 
У листопаді 2017 року ЛКП «Навколо базару» звернулося з зустрічним позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за електроенергію. Зустрічний позов мотивований тим, що на балансі ЛКП «Навколо базару» з 2007 року перебуває житловий будинок АДРЕСА_2 . Рішенням Львівської міської ради від 08 червня 2007 року № 365 «Про визначення виконавця житлово-комунальних послуг у м. Львові» ЛКП «Навколо базару» визначено виконавцем житлово-комунальних послуг у житлових будинках міста Львова. Розрахунок за електроенергію вищевказаного житлового будинку здійснюється з балансоутримувачем на підставі загальнобудинкового приладу обліку. Між ЛКП «Навколо базару» та ПрАТ «Львівобленерго» укладено договір № 90438 про постачання електричної енергії у будинок АДРЕСА_2 . Передана електроенергія споживається мешканцями будинку АДРЕСА_2 , а ЛКП «Навколо базару» на основі встановлених ПАТ «Львівобленерго» рахунків здійснює розподіл витрат між мешканцями пропорційно до площі квартири.
 
ЛКП «Навколо базару», з урахуванням уточнення позовних вимог, просило стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за електроенергію у розмірі 11 622,12 грн. 
 
У грудні 2017 року ЛКП «Навколо базару» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за спожиту електроенергію у розмірі 3 785,92 грн, мотивуючи цей позов тими ж обставинами, що й зустрічний позов.
 
Ухвалою Франківського районного суду міста Львова від 05 лютого 2018 року відкрито провадження у справі № 465/7363/17 за позовом ЛКП «Навколо базару» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , третя особа - ПрАТ «Львівобленерго», про стягнення заборгованості за спожиту електроенергію у розмірі 3 785,92 грн.
 
У грудні 2017 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ЛКП «Навколо базару», третя особа - ПрАТ «Львівобленерго», про визнання незаконними дій та зобов`язання провести перерахунок спожитої електроенергії. Позов мотивований тими ж обставинами, що й первісний позов ОСОБА_1 
 
ОСОБА_2 просив:
 
визнати незаконними дії ЛКП «Навколо базару» щодо нарахування йому вартості електроенергії, спожитої за період із 01 березня 2017 року до 01 грудня 2017 року у квартирі АДРЕСА_1 , у розмірі 7 728,00 грн; 
 
зобов`язати ЛКП «Навколо базару» провести перерахунок спожитої електроенергії за вказаний період.
 
Крім того, представник ОСОБА_1 та ОСОБА_2 подав заяву про уточнення позовних вимог, а саме просив провести перерахунок спожитої електроенергії з 01 березня 2017 року до дня ухвалення рішення у квартирі АДРЕСА_1 , з урахуванням сплачених коштів за електроенергію; провести перерахунок спожитої електроенергії з 01 березня 2017 року до дня ухвалення рішення у квартирі АДРЕСА_1 з урахуванням сплачених коштів за електроенергію.
 
Судові рішення у справі
 
Рішенням Франківського районного суду міста Львова від 31 травня 2019 року позов ОСОБА_1 до ЛКП «Навколо базару», третя особа - ПАТ «Львівобленерго», про визнання дій незаконними та зобов`язання провести перерахунок за спожиту електроенергію та її постачання задоволено. Визнано незаконними дії ЛКП «Навколо базару» щодо нарахування ОСОБА_1 вартості за спожиту електроенергію та її постачання починаючи з 01 березня 2017 року у квартирі  АДРЕСА_1 . Зобов`язано ЛКП «Навколо базару» провести перерахунок вартості за спожиту електроенергію та її постачання у період із 01 березня 2017 року до дня ухвалення рішення у квартирі АДРЕСА_1 з урахуванням сплачених коштів за електроенергію. У задоволенні зустрічного позову ЛКП «Навколо базару» до ОСОБА_1 , третя особа - ПрАТ «Львівобленерго», про стягнення заборгованості за електроенергію відмовлено. У задоволенні позову ЛКП «Навколо базару» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , третя особа - ПрАТ «Львівобленерго», про стягнення заборгованості за електроенергію відмовлено. Позов ОСОБА_2 до ЛКП «Навколо базару», третя особа - ПрАТ «Львівобленерго», про визнання незаконними дій та зобов`язання провести перерахунок вартості за спожиту електроенергію та її постачання задоволено. Визнано незаконними дії ЛКП «Навколо базару» щодо нарахування ОСОБА_2 вартості за спожиту електроенергію та її постачання починаючи з 01 березня 2017 року у квартирі АДРЕСА_1 . Зобов`язано ЛКП «Навколо базару» провести перерахунок вартості за спожиту електроенергію та її постачання у період з 01 березня 2017 року до дня ухвалення рішення у квартирі АДРЕСА_1 з урахуванням сплачених коштів за електроенергію. 
 
Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що відповідачем доведено правомірність розподілу витрат за спожиту електроенергію між мешканцями будинку, в якому облік спожитої електроенергії здійснюється за показниками загальнобудинкового приладу обліку, пропорційно до площ квартир мешканців цього будинку.
 
Постановою Львівського апеляційного суду від 03 грудня 2019 року апеляційну скаргу ЛКП «Навколо базару» задоволено частково, рішення Франківського районного суду міста Львова від 31 травня 2019 року скасовано та ухвалено нове рішення. У задоволенні позову ОСОБА_1 до ЛКП «Навколо базару», третя особа - ПрАТ «Львівобленерго», про визнання дій незаконними та зобов`язання провести перерахунок за спожиту електроенергію та її постачання відмовлено. Зустрічний позов ЛКП «Навколо базару» до ОСОБА_1 , третя особа - ПрАТ «Львівобленерго», про стягнення заборгованості за електроенергію задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ЛКП «Навколо базару» 6 151,08 грн. Позов ЛКП «Навколо базару» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , третя особа - ПрАТ «Львівобленерго», про стягнення заборгованості за електроенергію задоволено частково. Стягнуто солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_4 на користь ЛКП «Навколо базару» 1 078,96 грн. У задоволенні позову ОСОБА_2 до ЛКП «Навколо базару», третя особа - ПрАТ «Львівобленерго», про визнання незаконними дій та зобов`язання провести перерахунок вартості за спожиту електроенергію та її постачання відмовлено.
 
Постанова апеляційного суду мотивована тим, що пункт 33 ПКЕЕН, за яким  у разі користування електричною енергією без засобу обліку з дозволу енергопостачальника розрахунки із побутовим споживачем здійснюються відповідно до середньомісячного споживання за попередні 12 місяців, не підлягає застосуванню до спірних правовідносин, оскільки у позивачів раніше не були встановлені прилади обліку, що робить неможливим визначення середньомісячного споживання. Позивачі не довели, що  нарахування відповідачем плати за поставлену електричну енергію з розрахунку співвідношення спожитої кількості кВт до загальної житлової площі квартир будинку за таких обставин (відсутності індивідуальних приладів обліку спожитої електроенергії) є неправомірним.
 
Арґументи касаційної скарги
 
У касаційній скарзі та її уточненій редакції ОСОБА_1 , ОСОБА_2 зазначають, що апеляційним судом взято до уваги неналежний доказ -  наказ ЛКП «Навколо базару» від 14 березня 2017 року № 36, відповідно до якого нарахування за спожиту електроенергію мешканцям будинку проводиться згідно з фактичними показами загальнобудинкового приладу обліку за встановленими тарифами з розрахунку співвідношення спожитої кількості кВт до загальної площі квартир будинку, оскільки його зміст не доведено до відома мешканців, вказаний розрахунок співвідношення спожитої кількості кВт до загальної житлової площі квартир будинку не передбачений нормативно-правовими актами України.
 
Фактичні обставини справи
 
Суди встановили, що ЛКП «Навколо базару» надає житлово-комунальні послуги мешканцям Франківського району м. Львова, зокрема, мешканцям житлового будиннку АДРЕСА_2 , в якому квартира АДРЕСА_3 загальною площею 174,5 кв.м належить ОСОБА_1 , а  квартира    АДРЕСА_3 загальною площею 86,7 кв. м належить на праві спільної сумісної власності ОСОБА_2 , 
ОСОБА_1 , ОСОБА_4 
 
26 січня 2005 року між ЛКП «Навколо базару» та ПрАТ «Львівобленерго» укладено договір № 90438 про постачання електричної енергії на усі будинки, які перебувають на балансі ЛКП, в тому числі і на будинок АДРЕСА_2 .
 
Нарахування за використану електроенергію мешканцям будинку 
АДРЕСА_2 здійснюється за показниками загальнобудинкового приладу обліку електроенергії.
Відповідно до наказу ЛКП «Навколо базару» від 14 березня 2017 року № 36 нарахування за електроенергію мешканцям будинків АДРЕСА_2 , АДРЕСА_4 належить проводити згідно з фактичними показами загальнобудинкового приладу обліку за встановленими тарифами з розрахунку співвідношення спожитої кількості кВт до загальної площі квартир будинку. Попередити мешканців будинків АДРЕСА_2 , АДРЕСА_4 про зміни у проведенні нарахувань з березня 2017 року. На підставі цього наказу ЛКП «Навколо базару» здійснює нарахування за електроенергію згідно з фактичними показами загальнобудинкового приладу обліку за встановленими тарифами з розрахунку співвідношення спожитої кількості кВт до загальної житлової площі квартир будинку.
 
Суди встановили, що: договори в письмовій формі між споживачами та ЛКП «Навколо базару» не підписувалися; квартири споживачів не обладнані індивідуальними приладами обліку електроенергії; обов`язок із забезпечення споживачів індивідуальними приладами обліку електроенергії покладено на ЛКП «Навколо базару», який не виконано; споживачі здійснювали часткову оплату постачання електроенергії на підставі показань загальнобудинкового лічильника без врахування площі квартир.
 
Мотиви прийнятого судом касаційної інстанції судового рішення
 
Обґрунтовуючи свої висновки, колегія суддів суду касаційної інстанції зазначила:
 
«Щодо первісних позовних вимог ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про зобов`язання провести перерахунок спожитої електроенергії та зустрічних позовних вимог ЛКП «Навколо базару» про стягнення заборгованості за постачання електроенергії
…апеляційний суд не врахував, що наказ ЛКП «Навколо базару» від 14 березня 2017 року № 36 про нарахування за електроенергію згідно з фактичними показами загальнобудинкового приладу обліку за встановленими тарифами з розрахунку співвідношення спожитої кількості кВт до загальної житлової площі квартир будинку по своїй суті є одностороннім правочином про відмову від договору постачання електричної енергії, яка стосується зміни ціни договору. Проте підстави для вчинення такого одностороннього правочину у відносинах між сторонами відсутні, оскільки сторони про це не домовлялися та вчинення такого одностороннього правочину не передбачено нормами закону. Як наслідок підстави для здійснення нарахування за електроенергію згідно з фактичними показами загальнобудинкового приладу обліку за встановленими тарифами з розрахунку співвідношення спожитої кількості кВт до загальної житлової площі квартир будинку відсутні. Борг за поставлену електроенергію виник внаслідок здійснення нарахування за електроенергію згідно з фактичними показами загальнобудинкового приладу обліку за встановленими тарифами з розрахунку співвідношення спожитої кількості кВт до загальної житлової площі квартир будинку. Тому існують підстави для задоволення первісних вимог споживачів про зобов`язання здійснити перерахунок та відмови в задоволенні зустрічних позовних вимог про стягнення боргу;
тому постанову апеляційного суду у частині задоволених зустрічних позовних вимог ЛКП «Навколо базару»  та в частині відмови в задоволенні первісних позовних вимог ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до ЛКП «Навколо базару» про зобов`язання провести перерахунок спожитої електроенергії належить скасувати. Суд першої інстанції зробив обґрунтований висновок про відмову у задоволенні вказаних позовних вимог, проте помилився щодо мотивів такої відмови. Тому рішення суду першої інстанції у частині задоволених зустрічних позовних вимог ЛКП «Навколо базару» та в частині відмови в задоволенні первісних позовних вимог ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до ЛКП «Навколо базару» про зобов`язання провести перерахунок спожитої електроенергії належить змінити, виклавши його мотивувальну частини у редакції цієї постанови.
 
Щодо позовних вимог ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про визнання дій незаконними  щодо нарахування вартості електроенергії
 
…
споживачі просили визнати незаконними дії ЛКП «Навколо базару» щодо нарахування вартості електроенергії;
апеляційний суд відмовив у задоволенні цих вимог у зв`язку із їх необґрунтованістю;
споживачі просили також зобов`язати провести перерахунок щодо спожитої електроенергії. Тому питання щодо правомірності нарахування заборгованості за електроенергію має вирішуватися саме при розгляді вимоги про зобов`язання провести перерахунок спожитої електроенергії;
апеляційний суд не врахував, що позовні вимоги про визнання дій незаконними щодо нарахування вартості електроенергії не відновлюють порушених прав споживачів. За таких обставин, ці позовні вимоги є неефективним способом захисту. Апеляційний суд зробив обґрунтований висновок про відмову у задоволенні вказаних позовних вимог, проте помилився щодо мотивів такої відмови. Тому постанову апеляційного суду у частині відмови в задоволенні позовних вимог про визнання дій незаконними щодо нарахування вартості електроенергії належить змінити, виклавши її мотивувальну частину у редакції цієї постанови.
 
Не погоджуюсь з мотивами прийнятої постанови в частині задоволення вимог первісного позову про зобов`язання провести перерахунок спожитої електроенергії та відмови у задоволенні зустрічного позову, з огляду на таке:
 
При зверненні із позовами про визнання незаконними дій та зобов`язання провести перерахунок спожитої електроенергії ОСОБА_1 та ОСОБА_2 посилалися на те, що нарахування оплати за електроенергію повинно було відбуватися згідно з пунктом 33 Правил користування електричною енергією для населення
 
Суд апеляційної інстанції обґрунтовано вважав, що у разі необхідності використання електричної енергії без встановлення засобу обліку (для виконання тимчасових робіт) побутовий споживач оплачує спожиту електричну енергію на підставі договору про тимчасове безоблікове користування електричною енергією, який оформляється під час отримання побутовим споживачем відповідного дозволу енергопостачальника (пункт 32 Правил користування електричною енергією для населення). Натомість, як встановлено судами, договори про користування електричною енергією між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 і електропостачальником не укладалися, і лічильники обліку електричної енергії в квартирах АДРЕСА_3 та АДРЕСА_3 не встановлювалися, у зв'язку з чим наведене положення Правил не може бути застосоване.
 
Суди встановили, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 сплачували за спожиту електроенергію, нараховану ЛКП «Навколо базару» відповідно до показників загальнобудинкового електролічильника, що підтверджується відповідними квитанціями (т. 1, а. с. 20-27; т. 3, а. с. 12-16). Споживаючи електричну енергію після того, як ЛКП «Навколо базару» запровадило порядок визначення спожитої електроенергії пропорційно до загальної площі кожної окремо взятої квартири в будинку, позивачі не відмовилися від наданих послуг, не встановили індивідуальний прилад обліку спожитої електроенергії, чим фактично погодилися з такими умовами оплати зазначеної послуги.
 
За таких обставин суд апеляційної інстанції зробив обґрунтований висновок про відсутність підстав для задоволення позовів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про визнання незаконними дій та зобов`язання провести перерахунок спожитої електроенергії.
 
Встановивши факт споживання ОСОБА_1 електропостачання, порушення строків її оплати, апеляційний суд дійшов правильного висновку про наявність правових підстав для стягнення з нього заборгованості за спожиту електроенергію.
 
З урахуванням встановлених обставин, нарахування вартості за спожиту електроенергію та її постачання (попри претензії до методики нарахування) фактично не було безпідставним, оскільки підставою зазначеного нарахування був чинний на момент виникнення спірних правовідносин наказ ЛКП «Навколо базару» від 14 березня 2017 року № 36, відповідно до якого нарахування за спожиту електроенергію мешканцям будинку проводиться згідно з фактичними показами загальнобудинкового приладу обліку за встановленими тарифами з розрахунку співвідношення спожитої кількості кВт до загальної площі квартир будинку. Зазначений наказ ЛКП «Навколо базару» від 14 березня 2017 року № 36 позивачами-фізичними особами не оспорено і його законність предметом позовної вимоги і, відповідно, судового розгляду не була.
 
З огляду на встановлений факт порушення ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 строків оплати електроенергії апеляційний суд зробив правильний висновок про наявність правових підстав для стягнення з них заборгованості за спожиту електроенергію.
 
Щодо доводу касаційної скарги про те, що наказ є неналежним доказом у справі, оскільки його зміст не доведено до відома мешканців, про що свідчить відсутність їх підписів про ознайомлення з ним, то такі посилання є необґрунтованими, оскільки суд касаційної інстанції не здійснює оцінку доказів.  До того ж, чинним законодавством не встановлено такого обов`язкового способу доведення такого роду наказів, як «ознайомлення під підпис».
 
Стверджуючи про незаконність визначення ЛКП «Навколо базару» (виконавцем житлово-комунальних послуг) кількості спожитої електричної енергії пропорційно до загальної площі квартир мешканців будинку, позивачі, фактично користуючись зазначеними послугами, не вказують, у який спосіб за відсутності у них індивідуального приладу обліку спожитої електричної енергії (який може бути встановлений лише за наявності їхнього волевиявлення) належить визначати її обсяг. Така поведінка позивачів суперечить принципам справедливості і добросовісності, закріпленим у пункті 6 частини першої статті 2 ЦК України. 
 
В ситуації, що склалася (невстановлення відповідачами у власних квартирах, фактичне споживання ними електроенергії) визначення надавачем послуг обсягу спожитої електроенергії пропорційно площі квартир споживачів є найбільш прийнятним і єдиноможливим способом обліку спожитої ними електроенергії. Позивачі, не погоджуючись із застосованою відповідачем методикою нарахування обсягу спожитої електроенергії, не вказують, який, на їх думку, спосіб обліку спожитої електроенергії є прийнятним в спірній ситуації. Фактично, добиваючись визнання незаконним зазначеного підходу до обрахунку обсягу спожитої електроенергії, позивачі можуть уникнути плати за спожиту електроенергію, що, знову ж таки, буде порушувати принципи справедливості і добросовісності, закріплені в пункті 6 частини першої статті 2 ЦК України.
 
Крім того, згідно зі статтею 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
 
У справі, що розглядається, встановлено, що позивачі фактично користуються послугами з постачання електроенергії, які надає відповідач, а відтак за відсутності укладеного між сторонами договору та індивідуального приладу обліку спожитої електроенергії, у них (використовуючи правило «відповідно до вимог, що звичайно ставляться») виник обов'язок з оплати цієї послуги.
 
З огляду на викладене вважаю, що підстав для скасування постанови суду апеляційної інстанції не було.
 
Суддя                                                                                        М. М. Русинчук