Справа № 236/443/18
1-кп/991/118/19
У Х В А Л А

22 травня 2023 року                                                         м. Київ

Вищий антикорупційний суд у складі колегії суддів:
головуючий - ОСОБА_1 ,
судді - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

учасники кримінального провадження:
секретар судового засідання - ОСОБА_4 ,
прокурор - ОСОБА_5 , 
захисник - ОСОБА_6 , 

здійснюючи у відкритому судовому засіданні розгляд клопотання прокурора другого відділу управління процесуального керівництва, підтримання державного обвинувачення та представництва в суді Спеціалізованої антикорупційної прокуратури Офісу Генерального прокурора ОСОБА_5 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у кримінальному провадженні № 42017000000000758,

ВСТАНОВИВ:

І. Обставини кримінального провадження
1.У провадженні колегії суддів Вищого антикорупційного суду перебувають матеріали кримінального провадження№ 42017000000000758 за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК та ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 368 КК.
2.25.05.2022 судом постановлено ухвалу, згідно з якою оголошено в розшук обвинуваченого ОСОБА_7 , у зв`язку з ухиленням останнього від явки до суду. Також зупинено судове провадження до розшуку обвинуваченого ОСОБА_7 .
3.16.05.2023 судом постановлено ухвалу, згідно з якою судове провадження щодо обвинуваченого ОСОБА_7 поновлено, з метою розгляду клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

ІІ. Суть питання, що вирішується ухвалою, і за чиєю ініціативою воно розглядається 
4.15.05.2023 прокурор подав до суду клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_7 .
5.Клопотання мотивовано тим, що:
1) ОСОБА_7 обґрунтовано пред`явлено обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 368 КК, а саме: у пособництві в одержанні службовою особою, яка займає відповідальне становище, неправомірної вигоди за вчинення такою службовою особою в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду, будь-якої дії з використанням наданого їй службового становища, вчиненому за попередньою змовою групою осіб, поєднаному з вимаганням неправомірної вигоди;
2) наявний ризик переховування обвинуваченого ОСОБА_7 від суду;
3) ОСОБА_7 з лютого 2022 року перебуває на тимчасово окупованій території України та ухиляється від суду, у зв`язку з чим 25.05.2022 судом постановлено ухвалу про оголошення обвинуваченого ОСОБА_7 у розшук.

ІІІ. Позиції учасників кримінального провадження щодо поданих клопотань
6.У судовому засіданні прокурор ОСОБА_5 доводи клопотання підтримав, просив задовольнити із викладених у ньому підстав.
7.Захисник обвинуваченого ОСОБА_7 - адвокат ОСОБА_6 заперечував проти задоволення клопотання про обрання щодо обвинуваченого ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, посилаючись на таке: (1) у ОСОБА_7 немає підстав ухилятися від суду, оскільки допитані під час судового розгляду свідки, спростували версію сторони обвинувачення, покладену в основу обвинувачення, пред`явленого ОСОБА_7 ; (2) відсутні документи, що підтверджують оголошення обвинуваченого у міжнародний розшук, що є умовою, для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою; (3) ОСОБА_7 не переховується від суду, проживає у себе вдома на тимчасово окупованій території, яку не може залишити; (4) обвинувачений сумлінно ставиться до виконання процесуальних обов`язків, через родичів отримав електронний цифровий підпис та зареєструвався в інформаційно-телекомунікаційній системі українського судочинства «Електронний суд», однак підключити цю систему не вдалося. 
8.Обвинувачений ОСОБА_7 у судове засідання не з`явився, про час, дату та місце розгляду клопотання був повідомлений за допомогою застосунку WhatsApp, про що свідчить телефонограма, складена 16.05.2023 секретарем судового засідання (а.с. 155).
9.Відповідно до положень ч. 6 ст. 193 КПК відсутність обвинуваченого не перешкоджає проведенню вказаного судового розгляду.

ІV. Положення закону, якими керувався слідчий суддя при постановленні ухвали
10.Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
11.Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити такі дії: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується ( ч. 1, 2 ст. 177 КПК).
12.Згідно з ч. 6 ст. 193 КПК обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою за відсутності обвинуваченого можливе лише у разі доведення прокурором наявності підстав, передбачених ст. 177 КПК, а також наявності достатніх підстав вважати, що обвинувачений виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, та/або оголошений у міжнародний розшук.

V. Встановлені обставини та мотиви, з яких суд виходив при постановленні ухвали за наслідками розгляду клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_7 .
13.Заслухавши доводи сторін та дослідивши надані документи, суд дійшов висновку, що клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_7 підлягає задоволенню, з огляду на таке.

Щодо обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення
14.У цьому кримінальному провадженні  ОСОБА_7  пред`явлено обвинувачення, яке суд зобов`язаний розглянути, дотримуючись, зокрема, таких засад кримінального провадження як: верховенство права, законність, презумпція невинуватості та забезпечення доведеності вини, змагальність сторін та диспозитивність. Тому колегія суддів вважає, що на цій стадії вона не вправі ухвалювати рішення, пов`язані зі встановленням доведеності (недоведеності) висунутого проти  ОСОБА_7 обвинувачення, адже такі питання суд вирішує лише у вироку.
15.З цих підстав колегія суддів не надаватиме оцінку доводам захисника ОСОБА_6 щодо обставин, які, на його переконання, вказують на недоведеність висунутого ОСОБА_7 обвинувачення.

Наявність ризику, передбаченого ч. 1 ст. 177 КПК
16.Сторона обвинувачення у клопотанні посилається на існування ризику переховування обвинуваченого від суду.
17.Дослідивши матеріали справи, суд доходить висновку, що такий ризик є обґрунтованим.
18.Так, ризик переховування обумовлюється можливістю притягнення обвинуваченого до кримінальної відповідальності та пов`язаними із цим можливими негативними для обвинуваченого наслідками і суворістю передбаченого покарання, оскільки кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 368 КК, у якому обвинувачується ОСОБА_7 , є корупційним, санкція якого, передбачає покарання у виді позбавлення волі.
19.Важливим аспектом є також те, що звільнення від відбування покарання з випробуванням чи призначення покарання більш м`якого, ніж передбачено законом, за вчинення корупційного злочину КК не передбачено (ст. 69, 75 КК).
20.Зазначене суд оцінює у сукупності із поведінкою  ОСОБА_7 , який з лютого 2022 року перебуває на тимчасово окупованій території України, а саме: в смт Новоайдар Луганської області, що підтверджується заявою ОСОБА_7 від 24.05.2022, направленою на електронну пошту суду (т. 14, а.с. 120). Обвинувачений, будучи обізнаним про обов`язок прибувати до суду за викликом, не виїхав на підконтрольну територію України, попри наявність такої можливості.
21.Також, на підставі матеріалів кримінального провадження встановлено, що секретарем судових засідань неодноразово здійснювалися спроби повідомити обвинуваченого ОСОБА_7 по телефону НОМЕР_1 , яким він користувався, про необхідність узгодження дати судових засідань, а також повідомити про наступну дату судового засідання, призначеного на 25.05.2022, однак, це здійснити не вдалося, через відсутність мобільного зв`язку у вказаного абонента. Зазначене підтверджується телефонограмою від 12.05.2022.
22.Водночас, із заяви ОСОБА_7 від 24.05.2022 вбачається, що обвинуваченому було відомо про те, що судове засідання призначене до розгляду на 25.05.2022, проте він до суду не прибув. 
23.Зазначені обставини були встановлені судом під час постановлення ухвали від 25.05.2022, у зв`язку з чим зроблено висновок, що обвинувачений ОСОБА_7 ухиляється від явки до суду, а його подальший виклик до суду є неможливим з огляду на відсутність з обвинуваченим телефонного та поштового зв`язку.
24.У судовому засіданні захисник  ОСОБА_6  стверджував, що обвинувачений не може прибути до  суду з об`єктивних причин, оскільки перебуває на окупованій території.
25. Водночас, захисник також повідомив, що рідні обвинуваченого ОСОБА_7 , зокрема, його діти, також проживали у смт Новоайдар Луганської області, однак виїхали з цього населеного пункту на підконтрольну Україні територію.
26.Отже, оцінюючи зазначені обставини, суд вважає, що обвинувачений мав можливість змінити своє місце проживання, здійснивши переміщення в інший населений пункт, що перебуває на підконтрольній Україні території.  
27.Враховуючи положення ч. 7 ст. 42 КПК, якими на обвинуваченого покладено обов`язок прибувати за викликом до суду, колегія суддів вважає вищевказану поведінку обвинуваченого ОСОБА_7 такою, що свідчить про ухилення останнього від виконання зазначеного обов`язку, з метою переховування від суду.
28.Водночас, доводи захисника про відсутність ризику переховування від суду, оскільки обвинувачений ОСОБА_7 отримав електронний цифровий підпис та зареєструвався в інформаційно-телекомунікаційній системі українського судочинства «Електронний суд», не є вагомими та не можуть слугувати достатнім аргументом для спростування ризику переховування.

Щодо запобіжного заходу
29.Виходячи з наведених вище обставин, суд дійшов висновку, що запобігти встановленому ризику переховування від суду, можливо шляхом обрання щодо ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
30.Доводи захисника про те, що обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою можливе лише у випадку наявності достатніх підстав вважати, що обвинувачений оголошений у міжнародний розшук, відхиляються судом, оскільки ч. 6 ст. 193 КПК не передбачає такої обов`язкової вимоги. Натомість зазначена норма встановлює альтернативну підставу для ухвалення відповідного рішення, яка полягає у наявності достатніх підстав вважати, що обвинувачений перебуває на тимчасово окупованій території України.

Щодо зупинення судового провадження за обвинуваченням ОСОБА_9 .
31.Враховуючи те, що обставини, які вказують на ухилення обвинуваченого ОСОБА_7 від явки до суду продовжують існувати, колегія суддів доходить висновку про необхідність зупинення судового провадження за обвинуваченням ОСОБА_7 , до його розшуку.
На підставі викладеного, керуючись статтями ст. 177, 193, 196, 372 КПК, суд

ПОСТАНОВИВ:
Клопотання прокурора другого відділу управління процесуального керівництва, підтримання державного обвинувачення та представництва в суді Спеціалізованої антикорупційної прокуратури Офісу Генерального прокурора ОСОБА_10 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити.
Обрати обвинуваченому ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Зупинити судове провадження за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 368 КК, до його розшуку.
Ухвала може бути оскаржена, в частині обраного запобіжного заходу, шляхом подання апеляційної скарги до Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду через Вищий антикорупційний суд протягом п`яти днів з дня її оголошення.
Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. 

Судді: 

        ОСОБА_1          ОСОБА_2                  ОСОБА_3