КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
 
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М      У К Р А Ї Н И
 
10 квітня 2023 року
 
м. Київ
 
справа №754/1743/23
 
провадження №33/824/1944/2023
 
Київський апеляційний суд у складі судді Кравець В.А.
 
за участю особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_1 , та потерпілого ОСОБА_2 
 
розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу  ОСОБА_1 
 
на постанову Деснянського районного суду міста Києва від 21 березня 2023 року у складі судді Бабайлової Л.М.,
 
якою  ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП, накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі п'ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн, а також стягнуто на користь держави судовий збір у розмірі 536,80 грн, -
 
В С Т А Н О В И В:
 
Постановою Деснянського районного суду міста Києва від 21 березня 2023 року  ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП, накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі п'ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн, а також стягнуто на користь держави судовий збір у розмірі 536,80 грн.
Судом установлено, що відповідно до протоколу серії ААД №441589 від 01 лютого 2023 року водій ОСОБА_1 01 лютого 2023 року о 12 год. 00 хв., керуючи автомобілем «AMRSPBCH», д.н.з.  НОМЕР_1 , по вул. Червоноткацькій, 46 в м. Києві, при виїзді з прилеглої території не врахував дорожньої обстановки, не надав переваги в русі автомобілю «Mercedes-Benz», державний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням водія        ОСОБА_2 , який рухався по дорозі, що спричинило пошкодження транспортних засобів, чим порушив п.п. 2.3б, 10.2 Правил дорожнього руху України, за що відповідальність передбачена статтею 124 КУпАП.
Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції ОСОБА_1 24 березня 2023 року, тобто в межах строку на апеляційне оскарження, звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить постанову суду першої інстанції скасувати та ухвалити нову про закриття провадження у справі щодо нього за відсутністю в діях складу правопорушення на підставі пункту 1 частини першої статті 247 КУпАП.
Вважає, що висновки суду першої інстанції не відповідають обставинам та матеріалам справи, вказує на неправильне застосування судом норм, що регулюють Правила дорожнього руху.
Зауважує, що діяв абсолютно у відповідності до правил дорожнього руху. Виїжджаючи з прилеглої до дороги складської території, він зупинив автомобіль перед проїзною частиною і надав дорогу по цій проїзній частині всім автомобілям, що рухались.
Зазначає, що наявними у матеріалах справи фотографіями з місця ДТП, схемою з місця ДТП, свідченнями в суді свідка ДТП ОСОБА_3 та водія автомобіля  «Mercedes-Benz» ОСОБА_2 , зазначених у постанові суду, та характером пошкоджень, нанесених автомобілю, яким він керував, підтверджується факт відсутності в його діях складу правопорушення.
Наголошує на тому, що інспектор поліції був зобов'язаний скласти протокол про адміністративне правопорушення, передбачене частиною першою статті 124 КУпАП, саме на водія ОСОБА_2 (який порушив п.п. 2.3 б), 10.1, 10.9, 10.10 ПДР), але з незрозумілих причин не зробив цього. 
ОСОБА_1 у судовому засіданні вимоги апеляційної скарги підтримав та просив задовольнити з підстав, наведених у скарзі.
ОСОБА_2 у судовому засіданні проти задоволення апеляційної скарги заперечував.
Вислухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, суд доходить висновку, що подана скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
За змістом статей 245, 280 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, а орган чи посадова особа при розгляді справи про адміністративне правопорушення, з урахуванням положень, викладених у статтях 251, 252 КУпАП, зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи і, керуючись законом та правосвідомістю, оцінити докази за своїм внутрішнім переконанням в їх сукупності.
Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283, 284 КУпАП.
Відповідно до положень статті 1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.
Згідно з вимогами статті 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі та в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.
Вимогами статті 8 КУпАП передбачено, що особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення.
Згідно статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, вина (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
З протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №441589 від 01 лютого 2023 року вбачається, що водій ОСОБА_1 01 лютого 2023 року о 12 год. 00 хв., керуючи автомобілем «AM RSPBCH», д.н.з.  НОМЕР_1 , по вул. Червоноткацькій, 46 в м. Києві, при виїзді з прилеглої території не врахував дорожньої обстановки, не надав переваги в русі автомобілю «Mercedes-Benz», державний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_2 , який рухався по дорозі, що спричинило пошкодження транспортних засобів, чим порушив п.п. 2.3б, 10.2 Правил дорожнього руху України, за що відповідальність передбачена статтею 124 КУпАП.
З письмових пояснень водія транспортного засобу «AM RSPBCH», д.н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_1 убачається, що він стояв на виїзді з прилеглої території, пропускаючи транспорт, що рухався по проїзній частині. Раптом з протилежної сторони дороги заднім ходом почав рухатись Мерседес НОМЕР_2 і, не зважаючи на звукові сигнали, які він подавав, вдарив своєю задньою частиною у правий бік автомобіля ОСОБА_1 .
У судовому засіданні ОСОБА_1 також вказав, що не міг уникнути зіткнення, оскільки за його транспортним засобом вже стояв інший автомобіль.
Відповідно до письмових пояснень іншого учасника дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_2 , він, переконавшись, що нікому не заважає і відсутні перешкоди для заїзду на територію заднім ходом, почав рух, коли задній край його авто порівнявся із парканом, з-за паркану «вилетів» автомобіль «AM RSPBCH», д.н.з. НОМЕР_1 , після чого відбулось зіткнення. Себе винним не вважає, дотримався правил дорожнього руху.
У судовому засіданні зауважував на тому, що, заїжджаючи на прилеглу територію,  рухався по проїзній частині заднім ходом. Його пропускали два автомобілі. Несподівано з прилеглої території із-за паркану виїхав водій транспортного засобу «AM RSPBCH», д.н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_1 та намагався встигнути виїхати перед ним на проїзну частину дороги, у зв`язку з чим сталася ДТП.
Допитаний в судовому засіданні місцевим судом в якості свідка ОСОБА_3 пояснив, що працює вантажником на підприємстві. 01 лютого 2023 року о 12 год. 00 хв. водій мікроавтобуса білого кольору завантажився і під`їхав до воріт, щоб виїхати з території, перед ним проїхали автомобілі. Вантажний автомобіль, який заїжджав на територію, вдарив його.
Згідно пункту 2.3.б для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі. 
За змістом пункту 10.2. Правил дорожнього руху, виїжджаючи на дорогу з житлової зони, дворів, місць стоянки, автозаправних станцій та інших прилеглих територій, водій повинен перед проїзною частиною чи тротуаром дати дорогу пішоходам і транспортним засобам, що рухаються по ній, а з`їжджаючи з дороги - велосипедистам і пішоходам, напрямок руху яких він перетинає.
Статтею 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до вимог статті 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.
Зважаючи на викладене, місцевий суд, дослідивши зібрані у справі докази, дійшов обґрунтованого висновку про порушення водієм ОСОБА_1 вимог Правил дорожнього руху України, що призвело до пошкодження транспортних засобів.
Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП, підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №441589 від 01 лютого 2023 року, схемою дорожньо-транспортної пригоди до протоколу, письмовими та наданими у судовому засіданні поясненнями учасників дорожньо-транспортної пригоди, а також наявними у справі фотографіями.
Вказаними доказами у сукупності підтверджується, що водій автомобіля «AM RSPBCH» ОСОБА_1 порушив пункти 2.3.б, 10.2. Правил дорожнього руху України, а саме при виїзді з прилеглої території не врахував дорожньої обстановки та не надав переваги в русі автомобілю «Mercedes-Benz», який здійснював задній хід, заїжджаючи з проїзної частини на територію підприємства. 
Окрім того, згідно пояснень водія ОСОБА_1 , він спостерігав за рухом автомобіля «Mercedes-Benz», що здійснював задній хід, а отже міг уникнути ДТП, надавши останньому дорогу.
Доводи ОСОБА_1 , що він не міг уникнути зіткнення, оскільки за його транспортним засобом вже стояв інший автомобіль не підтверджуються жодними доказами.
Пояснення свідка ОСОБА_3 суд не бере до уваги, оскільки його пояснення спростовуються матеріалами справи та дослідженими судом у сукупності доказами.
Отже, доводи ОСОБА_1 про те, що він не порушував Правила дорожнього руху та намагався уникнути ДТП, не заслуговують на увагу суду, оскільки водій ОСОБА_1 у порушення пунктів 2.3.б, 10.2. Правил дорожнього руху України, був неуважним, не стежив за дорожньою обстановкою та відповідно не зреагував на її зміну, виїжджаючи на дорогу з прилеглої території, не надав переваги у русі транспортному засобу «Mercedes-Benz», який рухався по проїзній частині. 
Виходячи з вищенаведеного, апеляційний суд доходить висновку, що дорожньо-транспортна пригода сталася за обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, що вказує на наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП.
За змістом статті 33 КУпАП, при накладенні стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність. 
На підставі викладеного, апеляційний суд уважає, що судом першої інстанції вірно встановлені фактичні обставини справи, яким дана належна правова оцінка та при призначенні адміністративного стягнення судом належним чином виконані вимоги статті 33 КУпАП.
  Порушень вимог закону при складенні протоколу про адміністративне правопорушення та під час розгляду справи місцевим судом, які можуть бути підставою для скасування оскаржуваної постанови, апеляційний суд не вбачає.
З огляду на вищевикладене, доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження та не дають підстав для висновку про порушення судом першої інстанції вимог закону при розгляді справи про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за статтею 124 КУпАП.
Таким чином, постанова суду першої інстанції відповідає вимогам закону, підстав для її зміни чи скасування суд апеляційної інстанції не вбачає, у зв`язку з чим доходить висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, а оскаржуваної постанови - без змін.
Керуючись статтями 284, 289, 294 КУпАП, Київський апеляційний суд, -
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.
Постанову Деснянського районного суду міста Києва від 21 березня 2023 року - залишити без змін.
 Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя                                                                                 В.А. Кравець