Справа №760/16750/16                                                                                                            Головуючий в суді І інстанції Шереметьєва Л.А.
Провадження № 22-ц/824/3061/2023                                                                                       Доповідач в суді ІІ інстанції Мельник Я.С.

 
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
 
13 квітня 2023 року                                                                                                                                          м. Київ
 
Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах: 
головуючого - Мельника Я.С.,
суддів: Матвієнко Ю.О., Гуля В.В.,
за участі секретаря Ковтун М.В.,
 
розглянув у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Солом`янського районного суду м. Києва від 28 листопада 2022 року у справі за заявою ОСОБА_1 про видачу дубліката виконавчого документа в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: ОСОБА_3 , про стягнення боргу,
 
ВСТАНОВИВ:
 
У червні 2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про видачу дубліката виконавчого листа, в обґрунтування якої вказував, що на підставі постанови Київського апеляційного суду від 24 грудня 2020 року, Солом`янським районним судом м. Києва було видано виконавчий лист про стягнення боргу. Оригінал виконавчого документа було втрачено.
Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 28 листопада 2022 року у задоволенні заяви відмовлено.
Не погоджуючись із вказаною ухвалою, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати та справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції, посилаючись на порушення судом норм процесуального права.
Обґрунтовує доводи апеляційної скарги тим, що місцевим судом порушено вимоги ст. 189 ЦПК України про проведення підготовчого провадження, крім цього, місцевий суд не врахував, що порядок розгляду заяви про видачу дублікату виконавчого листа регламентується параграфом 1 Розділу III ЦПК України і стосується заяв по суті справи, що передбачено ч.1 ст.174 ЦПК України, їх розгляд відбувається в порядку позовного провадження, тому до такої заяви застосовуються вимоги ст.ст. 175, 185, 186, 187 та 189 ЦПК України. 
Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу задовольнити з наступних підстав.
Відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Відповідно до ст. 379 ЦПК України,  підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.
Відмовляючи у задоволенні заяви про видачу дублікату виконавчого листа, суд першої інстанції виходив з того, що заявником не доведено втрату виконавчого документа.
Однак, колегія суддів не може повністю погодитися з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.
Як вбачається з матеріалів справи, рішенням Солом`янського районного суду м. Києва від 20 грудня 2019 року частково задоволено позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 47 000, 00 гр. боргу, 11 319, 92 гр. процентів, 6 745, 12 гр. інфляційних втрат та 1 958,55 гр. річних. В решті позову відмовлено.
Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 5 000, 00 р. витрат на професійну правничу допомогу та 1 105, 61 гр. судових витрат.
Постановою Київського апеляційного суду від 24 грудня 2020 року рішення суду першої інстанції в частині присудження до стягнення суми змінено.
Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 47 000, 00 гр. - основного боргу; 42 635, 07 гр. - процентів; 48 244, 74 гр. - інфляційних втрат; 7 525, 15 гр. - 3% річних, а всього 145 404, 96 гр.
Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 3 718, 65 гр. судового збору та 4 502, 00 р. витрат на правничу допомогу.
В решті рішення суду залишено без змін.
В матеріалах справи міститься розписка позивача від 23 березня 2021 року про отримання виконавчих листів (а.с. 250-в)
Відповідно до ч. 1 ст. 431 ЦПК України виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.
Пунктом 17.4 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України передбачено, що у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.
Аналізуючи пункт 17.4 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України, однією з підстав для видачі судом дубліката виконавчого листа є його втрата, друга підстава - звернення із заявою про видачу виконавчого документа відбулося до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.
Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.
Виконання судового рішення відповідно до змісту рішення Конституційного Суду України № 5-рп/2013 від 26.06.2013 по справі № 1-7/2013 є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави; невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом.
Згідно з п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 26 грудня 2003 року N 14 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження», скарги, заяви та подання мають відповідати загальним вимогам щодо форми та змісту позовної заяви, передбаченим положеннями ЦПК України.
Відповідно до частини першої статті 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.
Частиною третьою статті 185 ЦПК України передбачено, що якщо позивач відповідно до ухвали суду в установлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.
Враховуючи те, що ЦПК України не врегульовані вимоги до заяви про видачу дублікату виконавчого документу, суд першої інстанції не врахував можливість застосування у даному випадку вимог ст. ст. 175-177, 185 ЦПК України, в порядку приписів ст.10 цього Кодексу.
Виходячи з наведеного, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції не врахував, що оригінал виконавчого листа втрачено, рішення не виконано та не втратило своєї законної сили, а заявник звернення із заявою про видачу виконавчого документа до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання, а відтак суд дійшов передчасного висновку про відмову у задоволенні заяви про видачу дублікату виконавчого листа.
Таким чином, перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваної ухвали в межах доводів і вимог апеляційної скарги, колегія суддів не може погодитися з висновками місцевого суду про наявність підстав для відмови у задоволенні заяви, а відтак ухвала підлягає скасуванню в порядку, визначеному ст.379 ЦПК України, з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Керуючись ст. ст. 374, 379 ЦПК України, суд,-
 
ПОСТАНОВИВ:
 
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.
 
Ухвалу Солом`янського районного суду м. Києва від 28 листопада 2022 року скасувати, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.
 
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий:                                     Судді: